Britta Steffen

Britta Steffen (sündinud 16. novembril 1983 Schwedtis Brandenburgi liidumaal endises Saksa DV-s) on Saksamaa ujuja, kes on spetsialiseerunud vabaujumisele. Ta on kahekordne olümpiavõitja, kolmekordne maailmameister ja 12-kordne Euroopa meister

1999. aastal tuli Steffen noorte Euroopa meistrivõistlustel kuuekordseks Euroopa meistriks. 2000. aastal Sydneys toimunud olümpiamängudel kuulus ta 4x200 m vabaujumises pronksmedali võitnud Saksamaa naiskonda, kuigi ta finaalis ei osalenud. Kuna aga eelujumises ta osales, siis sai ka tema pronksmedali. Neli aastat hiljem Ateenas toimunud 2004. aasta OM-il osales Steffen ainult 4x100 m vabaujumises eelujumises. 2008. aasta OM-il Pekingis tuli ta kahekordseks olümpiavõitjaks, olles esimene nii 50 kui 100 meetri vabaujumises. Varem on sama tulemusega hakkama saanud Saksa DV ujuja Kristin Otto 1988 ja hollandlanna Inge de Bruijn (2000).

Maailmameistrivõistlustel suures basseinis on Steffen saanud seitse medalit. 2007. aasta MM-il Melbourne'is sai ta 4x200 meetri vabalt ujumises hõbemedali ja 100 m vabaujumise pronksmedali.

2009. aasta MM-il Roomas tuli ta kahekordseks maailmameistriks. Mõlemad võidud tulid uute maailmarekorditega. 50 m vabaujumises oli see 23,73 ja 100 m 52,07. 100 m vabaujumise maailmarekordit oli ta uuendanud juba päev varem toimunud 4x100 m vabaujumise finaalis 52,22, kus Saksamaa sai hõbemedali.

Talle kuulus aastatel 2009–2017 50 meetri vabaujumise ning aastatel 2006–2008 ja 2009–2016 100 meetri vabaujumise maailmarekord.

2008. aastal valiti ta Saksamaa aasta naissportlaseks.


Pihutoidulised

Pihutoidulised on vees elavad loomad, kes eluks vajaliku energia saavad detriiti (detritofaagid) või planktonit (planktofaagid) tarbides.

virustajad (aktiivsed filtraatorid). Siia kuuluvad paljud keriloomad, käsnad, karbid jt. kurnajad ehk (bio)filtraatorid (passiivsed filtraatorid). Tähtsaimad esindajad on planktontoidulised kalad, vesikirbulised jt. harjajad ehk kompajad. Tuntuimad esindajad on paljud ainuõõssed, mitmed peajalgsed jt.


Bayelsa osariik

Bayelsa osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Nigeeria lõunaosas Nigeri jõe suudmealal.

Osariik eraldati 1996. aastal Riversi osariigist.

Peamiseks majandusharuks on nafta- ja maagaasitööstus. 30% riigi naftast puuritakse Bayelsas. Suurem osa elanikest on hõivatud kalanduses ja põllumajanduses.

Osariigi kuberner on alates 2012. aastast Henry Dickson.


Benue osariik

Benue osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Nigeeria lõunaosas. Osariik on nime saanud Benue jõe järgi.

Peamine majandusharu on põllumajandus. Kasvatatakse jamssi, riisi, kartulit, sojauba, maisi, maniokki jt põllukultuure. Maavaradest kaevandatakse lubjakivi ja kaoliini.


Harald Reinvald

Harald Reinvald (15. august 1921 Tallinn – 4. aprill 1997 Tallinn) oli eesti poksija. Ta poksis aastatel 1936–1950, alates 1943. aastast Nõukogude tagalas "Dünamos" ning alates 1944. aastast Tallinna "Dünamos".

Reinvald oli kukk-kaalus (kuni 53,5 kg) kolmekordne Eesti NSV meister (1945–1947). Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel kukk-kaalus (kuni 53,5 kg) II koha (1941) ja sulgkaalus (kuni 57,2 kg) II koha (1948).

Reinvald sai NSV Liidu meistrivõistlustel kukk-kaalus (kuni 53,5 kg) IV koha (1944). Ta sai Dünamo üleliidulistel meistrivõistlustel II koha (1947).

Reinvald tegutses hiljem ka poksikohtunikuna ja juhtis oma surmani poksiveteranide ühenduse tööd.


Iolu Abil

Iolu Johnson Abil (sündinud 1942) on Vanuatu poliitik, kes oli 2. septembrist 2009 kuni 2. septembrini 2014 Vanuatu president.

Iolu Abil on pärit Vanuatu lõunapoolseimast provintsist Taféast Tanna saarelt.

Ta oli peaminister Walter Lini juhitava iseseisva Vanuatu esimese valitsuse liige.

2. septembril 2009 toimunud presidendivalimiste kolmandas voorus valis Vanuatu 52-liikmeline parlament Iolu Abili 41 poolthäälega järgnevaks viieks aastaks riigi presidendiks.


Merihein

Merihein (Zostera L.) on veetaimede perekond meriheinaliste sugukonnast.

Eesti territoriaalvetes on levinud pikk merihein (Zostera marina).


Näkirohi

Näkirohi (Najas L.) on veetaimede perekond kilbukaliste (mõne süsteemi järgi näkirohuliste) sugukonnast.

Varasemad süsteemid on arvanud näkirohu omaette sugukonda.


Kuutõverohi

Kuutõverohi (Polygonatum Mill.) on taimede perekond liilialiste sugukonnast. Kuutõverohu perekonda kuulub 55 liiki ja neist 5 kasvab Euroopas.


Reaktsioonidestillatsioon

Reaktsioonidestillatsioon (Reactive distillation) on protsess, kus reaktsiooninõu on ühtlasi ka destillatsiooni kolviks. Siin reaktsiooni produkti eraldamine ei nõua eraldi destillatsiooni etappi. Eriti kasulik on see meetod tasakaaluliste reaktsioonide korral, kuna võimaldab produkti välja viia reaktsioonitsoonist.


Kuldtäht

Kuldtäht (Gagea Salisb.) on taimede perekond liilialiste sugukonnast.

Perekonda kuulub umbes 70 liiki, mille looduslik levila on Euroopa, Põhja-Aafrika, Lääne- ja Kesk-Aasia. Kausjad kuni lehterjad õied on kollased, harvem valged ning asuvad väikeses hõredas sarik- või kobarõisikus. Taimel on 1–2 juurmist lineaalset lehte ja õisiku all varrel kaks lehetaolist õisiku kandelehte.

Väike kuldtäht (Gagea minima) ja kollane kuldtäht (Gaegea lutea) kasvavad Eestis paiguti salumetsades, parkides, kollane kuldtäht ka puisniitudel.


Heinrich von Neff (1915−1940)

Heinrich Georg Moritz Eugen von Neff (30. detsember 1915 (ukj 12. jaanuar 1916) Tallinn – 3. mai 1940 Toomsalu talu, Virumaa) oli jäänukmõisa omanik.


Heinrich von Neff

Reinhold Heinrich Gaston von Neff, Muuga mõisnik, Carl Timoleon von Neffi poeg (1841–1906) Heinrich Georg Moritz Eugen Neff, Muuga mõisasüdame omanik, eelmise pojapoeg (1916–1940) Heinrich Carl Timoleon von Neff, Venemaa Keisririigi ja Loodearmee sõjaväelane (1880–1951)


Carrie Prejean

Caroline Michelle Prejean (sündinud 13. mail 1987 San Diegos) on Ameerika Ühendriikide modell ja endine miss California.

Tema vanemad lahutasid abielu 1988. aastal ning vaidlused lapse kasvatusõiguse pärast kestsid üle kümne aasta. Ta kasvas üles evangeelses kristlikus kodus. Ta lõpetas Vista keskkooli ja õpib 2009. aastal San Diego kristlikus kolledžis vabasid kunste. Ta tegutseb koguduses ja puuetega lastega tegutsevas MTÜ-s.

Ta valiti 2005. aastal miss California esimeseks printsessiks teismeliste vanuseklassis. 2008. aastal valiti ta miss California võistlustel kolmandaks printsessiks, kuid pärast, kui selgus kohtunike viga, kuulutati ta esimeseks printsessiks. 2009 osales ta uuesti ja valiti miss Californiaks. Ta oli miss USA peamine soosik, kuid ei võitnud seda, tulles esimeseks printsessiks.

Ta sai tuntuks, kui ütles miss USA valimistel, et ei poolda samasooliste abielu. Miss California iludusvõistluste korraldajad jätsid ta 10. juunil 2009 miss California tiitlist ilma, kuna sellise seisukoha avaliku väljendamisega oli ta rikkunud lepingutingimusi. Seevastu Prejean väitis, et teda diskrimineeritakse tema religioossete vaadete pärast.

27. mail 2009 juhtis ta Gretchen Carlsoni asendajana Fox News Channeli saadet "Fox & Friends", kus ta ütles, et tema seisukoht samasooliste abielu suhtes ühtib Barack Obama, California osariigi valijate enamuse ja California ülemkohtu omaga.


Lumelind

Lumelind (Plectrophenax hyperboreus, ka Plectrophenax nivalis hyperboreus) on eri andmetel hangelinnuga väga lähedane liik või selle alamliik.

Lumelind pesitseb peamiselt kahel Beringi meres asuval saarel: St. Matthew ja Halli saarel, ning talvitub Alaska läänerannikul. Hundsulestikus isaslind on peaaegu üleni valge, erinevalt hangelinnust on tal valge selg, ka tiibadel ja sabal on rohkem valget. Häälitsused sarnanevad väga hangelinnu omadega. Pribilofi saartel on lumelind andnud hübriide hangelinnuga.


Leonhard von Stryk

Leonhard Gottlieb Karl von Stryk (vene keeles Л. В. фон Штрик) (3. veebruar (vkj) 1834 Liivimaa – elas 1882. aastast Dresdenis) oli baltisaksa päritolu ajaloolane ja kirjanik.


Vesania

Vesania (ladina keeles 'hullumeelsus') on Poola sümfoonilise ja blackened death metal'i ansambel, mille asutasid 1997. aastal Orion, Daray ja Heinrich. Hilisemad liikmed olid Annahvahr ja Hatrah, kes lahkus bändist 1999. aastal ja asendati Siegmariga.

Ansambli esimene album "Moonastray" oli split-album koos Black Altariga. Selle andis 2002. aastal Poolas eksklusiivselt välja Odium Records. Albumit tehti 666 eksemplari, mis kõik allkirjastati verega. 2003. aastal nägi Euroopas Empire Recordsilt ilmavalgust bändi esimene täispikk album "Firefrost Arcanum" . Sellele järgnes Annahvahri lahkumine bändist. Nende teine album "God the Lux" ilmus 2005. aasta aprillis ja varsti pärast seda ühines bändiga kitarrist Valeo (Sammath Naur, Mortis Dei). Nende kolmas album, "Distractive Killusions", ilmus 2007. aastal Napalm Recordsilt, mis oli ka nende esimene singli "Rage of Reason" väljaandja.


Snaiper

Täpsuslaskur ehk snaiper (ka täpsuskütt) on laskur, kes on treenitud laskma varjatud positsioonilt võimalikult täpselt sihtmärke, mis on kas väga kaugel või väga väikesed. Tänapäeval on snaipri põhiline töö anda edasi informatsiooni vaenuvägede liikumise kohta ning aidata leida sihtmärke teiste üksuste jaoks. Snaiprite väljaõppes on väga olulisel kohal varjumise õppimine.


Skyforger

Skyforger on 1995. aastal loodud Läti folk metal ansambel.

Nende 2010. aasta album Kurbads valiti 2011. aasta Läti muusikaauhindade galal (Latvijas Mūzikas ierakstu gada balva) parimaks rock-albumiks.


Raamatuasjandus

Raamatuasjandus on raamatu tootmise, levitamise ja kasutamisega seotud tegevus.

Raamatuasjandus on raamatuteaduse üks põhilisi uurimisobjekte.


Agrotsönoos

Agrotsönoos ehk agrobiotsönoos ehk agrofütotsönoos ehk kultuurtaimekooslus on kultuurtaimede kooslus.

Agrotsönoose moodustavad nii põllukultuurid, energiakultuurid kui ka kunstlikud heina- ja karjamaakooslused.


Cartagena (Colombia)

Cartagena de Indias on linn ja vald Colombias, Bolívari departemangu keskus. Asub Kariibi mere rannikul.

2005. aasta rahvaloenduse ajal oli vallas 895 400 elanikku. 2013. aastal oli elanikke arvestuslikult 978 600.


Värvikulised

Värvikulised (Strophariaceae) on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv seente sugukond, mille alla kuuluvad liigid on valdavalt puidu-, harvem kõdusaproobid. Enamasti mittesöödavad, on ka psilotsübiini sisaldavaid liike.


Allan Kährik

Allan Kährik (sündinud 1. mail 1968 Viljandis) on eesti vaimulik, teoloog ja haridustegelane.

Ta lõpetas aastal 1986 Suure-Jaani Keskkooli.

2002–2004 oli ta EELK Usuteaduse Instituudi rektor; pärast seda on jäänud kõrgkooli loenguid pidama.

Ta on olnud Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia kultuurhariduse osakonna juhataja (2016–2017) ja Eesti Piibliseltsi nõukogu liige.

Aastast 2018 on ta Paistu Maarja koguduse hooldajaõpetaja ning alates 1. juulist 2023 ka Halliste Püha Anna koguduse hooldajaõpetaja.


Wilhelm Siegfried Stavenhagen

Wilhelm Siegfried Stavenhagen (läti keeles Vilhelms Zigfrīds Štafenhāgens; vkj 27. september / 9. oktoober 1814 Kuldīga, Kuramaa – 8. / 20. jaanuar 1881 Jelgava) oli baltisaksa päritolu skulptor ja joonistaja.

Wilhelm Siegfried Stavenhagen joonistas maastiku- ja linnavaateid Eesti ja Läti aladel, ning on loonud ka portreebüste.

Ta õppis 1834 Peterburi Kunstide Akadeemias, 1846 Maini-äärses Frankfurdis kujur Eduard Schmidt von der Launitzi (1797–1869) juures ja 1848. aastast Müncheni kunstiakadeemias skulptuuri. Töötas õpingute vaheajal kodumaal maamõõtjana ja joonistas kaarte. 1850 asus elama Jelgavasse.

Kuldīgas, aadressil Baznīcas iela 17, on säilinud tema sünnikodu – Kuldīga bürgermeister Stavenhagenile kuulunud nn. Stavenhageni maja (läti keeles Štafenhāgena nams).


Romeo Mukk

Romeo Mukk (sündinud 3. jaanuaril 1948 Tartus) on Kuhjavere külavanem ja aktiivne külaliikumise edendaja. Tema eestvedamisel korraldatakse alates 2005. aastast Kuhjaveres külateatrite päevi.


Hiis (usuühing)

Hiis oli usuühing (koguduste liit), mis 1930. aastatel koondas enamikku Eesti aktiivseid taarausulisi.

Taarausuliste liikumise tuumik kujunes 1920. aastate algul Tallinnas. Algselt oli selle juht Aleksander Põrk, kes hiljem jäi liikumisest kõrvale. Esimene taaralaste nime all kokkusaamine toimus mais 1925 ühe hilisema peaideoloogi Kustas Utuste juhtimisel. Usuühing "Hiis" loodi 1930. aastal, kuid kinnitati ametivõimude poolt alles 3. juulil 1931. Usuküsimusi korraldas üheksa eluks ajaks valitud askot, kes moodustasid Tarkade Nõukogu. Muud juhtorganid sarnanesid teiste ühingute omadega.

1930–1933 ilmus neli numbrit ajakirja Hiis, milles avaldati liikumise põhiseisukohad. Majandusraskuste tõttu asendati ajakiri 1934. aastal käsilevikulise ringkirjaga Hiie Teated. Ajakiri Vaimne Vabadusvõitlus ilmus 1939–1940 ja sisaldas peamiselt poleemikat kristluse ja selle mõjude üle.

Liikumise peaeesmärk oli rahvusliku maailmavaate levitamine ning võõrmõjude väljajuurimine eestlaste mõttemaailmast. Töötati välja uus ajaarvamine, kalender ja tähtpäevastik ning abiellumis-, pühitsus- ja matuseriitused (taiad). Toetati mitmeid riiklikke üritusi (nt nimede eestistamist).

Taaralaste tähtsaima püha – jüripäeva kui kunagise vabadusvõitluse ühe tähtsündmuse ja seega vabaduspüha tähistamisega oli seotud mälestushiie rajamine Sõjamäele. Projektivõistlus korraldati 1932, töid alustati 1933, projekti koostas 1934. aastal arhitekt Johann Ostrat. Hiis oli 1940. aastal pooleli, enamiku tehtust hävitasid II maailmasõda ja 1950–1960. aastatel rajatud tööstusettevõtted. Tänapäeval on osa sellest teostatud Jüriöö pargina.

Liikumine laienes ka Tallinnast väljapoole – 1938–1940 asutati iseseisvad hiied Harju- ja Võrumaal. Tallinna hiies oli 1940. aastal üle 500 liikme, mujal Eestis oli neid ca 200. 1930. aastate II poolel kavandati taarausuliste kalmistu rajamist Rahumäe kalmistu idaossa.

Nõukogude võim saatis ühingu laiali, kuid usulist tegevust esialgu väga ei piiratud – nt sügisel 1940 maeti taarausu kommete järgi liikumise üks peaideolooge Maarda Lepp-Utuste; seejärel tegutsemine soikus ning hiljem represseeriti enamikku üksikliikmeid.

Hiit on 1960. aastate lõpul püüdnud taastada Läänes elavad taaralased. Viimane iseseisvusaegne asko Hengo Tulnola maeti jaanuaris 1986 Rahumäe kalmistule, matusetaia viis läbi pühitsetud taaralane Jüri-Rajur Liivak. Praegu tegutsevad taaralased läbi Taarausuliste ja Maausuliste Maavalla Koja.


Otto Hermann

Otto Benedikt Hermann (13. detsember 1878 Tartu – 17. oktoober 1933 Tallinn) oli eesti dirigent ja helilooja.


Johan Mey

Johan Mey (ka Johann Mey, Juhan Mei; 19. november 1867 Suuremõisa vald, Pühalepa kihelkond, Läänemaa – 5. aprill 1927 Tallinn) oli eesti meresõitja, hüdrograaf, geodeet ja sõjaväelane (kolonelleitnant).

Johan Mey põlvnes Hiiumaa meresõitjate suguvõsast. Ta tundis varakult huvi laevanduse ja merenduse vastu ning astus 16-aastaselt kaubalaevale teenistusse. Õppis mõne aasta Tallinna kreiskoolis, hiljem Paldiski ja Liibavi merekoolides ja omandas kaugesõidu tüürimehe kutse.

Juba noorpõlves võttis ta osa sõnalise vanavara kogumisest (kirjutas üles rahvalaule). Palju tema kirjutisi võib leida Jakob Hurda kogust.

1892. aastal sai Mey kaptenikoha Liibavi sõjasadama ehituslaevadele, seejärel hakkasid teda huvitama sadamaehitus ja süvendustööd. 1897. aastal sooritas ohvitseri eksami Peterburi mereväe kadetikorpuse juures. Lipnikuna arvati ta siis reservväkke.

Vene-Jaapani sõja puhkemisel kutsuti Mey tegevteenistusse, määrati vahiohvitseriks aurikule Tšaika ja ühtlasi Liibavi sõjasadama süvendustööde juhatajaks. 1906. aastal juhatas Mey Soela väina hüdrograafilisi ja süvendustöid. 1908. aastast 1917. aasta sügiseni juhatas ta samu töid Tallinna uues sõjasadamas (Miinisadamas). Samal perioodil töötas ka Soome skäärides; töö tulemuseks olid uued faarvaatrid Barösundis, Barösund-Ekenäsis ja mitu süvendatud laevateed Porkkala juures.

1914. aastal komandeeriti Mey Saksamaale, Hollandisse ja Inglismaale moodsa sadamaehitusega tutvuma. 1916. aastal võttis Mey osa Muhu väina suure strateegilise merekanali (Kumari kanali) süvendamisest. Ta oli paremaid eriteadlasi Venemaal. Teda autasustati Püha Stanislavi II ja III järgu ordeni, Püha Anna III järgu ordeni ja suure kuldmedaliga.

1917. aastal evakueeriti Mey Peterburi. Sealt naasis ta 1920. aastal optandina Eestisse. Eestis töötas Mey Merejõudude Juhataja Staabis vanema käsundusohvitserina, mõni kuu hiljem miinitraalerite divisjoni ülemana. Seal oli ta divisjoni likvideerimiseni. 15. märtsil 1921 määrati Johan Mey Kindralstaabi IV osakonda (topo-hüdrograafia osakonda) kartograafiks. Aastatel 1921–1926 teostas Mey peamiselt Eesti sadamate mõõtmisi, aga koostas ja toimetas ka topo-hüdrograafia osakonna publikatsioone.

Meylt ilmus ajakirjanduses palju artikleid merendusest ja laevandusest; neid artikleid tõlgiti ka välisriikide ajakirjadesse.

1925. aastal hakkas Mey koostama meresõidu käsiraamatut "Eesti loots", mis sai valmis 1927. aasta kevadeks. See oli esimene eestikeelne selle valdkonna raamat.

Mey suri südamehaiguse tagajärjel mõni päev pärast "Eesti lootsi" trükkiandmist Tallinna Sõjaväe haigemajas.

Johan Meyl ja Hiiumaalt pärit kapteni Mihkel Oengo tütrel Marie Oengol oli neli tütart, kellest kolmest said kunstnikud (Natalie, Kristine ja Lydia). (Neljas tütar Helene Mey suri noorelt.) Poeg Peeter Mey (Mei) oli sõjaväelane.


Rotatsioonaurusti

Rotatsioonaurusti on laboratoorne destillatsiooni seade solventide efektiivseks üleajamiseks mittelenduva (kõrgeltkeeva) proovi pealt. Seda seadet saab kasutada ka solvendi puhastamiseks.

Rotatsioonauruti juurde kuulub mootor destillatsioonikolvi pöörlema panemiseks. See aitab vältida destilleeritava vedeliku liigset kuumutamist. Tavaliselt toimub lahusti üleajamine mõõdukas vaakumis, mis saavutatakse veejoapumbaga.

Laia kasutust on leidnud nn Büchi aurustid, mis on saanud nime tootja-firma järgi.


Hiis (ajakiri)

Hiis on Eesti taarausuliste ajakiri.

Aastail 1930–1933 ilmus seda 4 numbrit. Esimese numbri vastutav toimetaja oli Marta Utuste-Lepp.

Aastail 10205 (Maavalla kalendri järgi; 1992) ja 10206 (Maavalla kalendri järgi; 1993) anti välja ajakirja Hiis nr 5 ja 6, väljaandjaks muinsuskaitseklubi Tõlet.

Hiljem on Hiit ja Hiie Teatajat välja andnud hiislar Addold Mossini juhitav Pühajärve Keskhiis.


Ove Sander

Ove Sander (sündinud 4. mail 1970 Tartus) on Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) vaimulik, piiskop electus ja EELK Usuteaduse Instituudi rektor.

Ta on olnud ka Sotsiaalministeeriumi nõunik-peakaplan.


Rohuküla–Heltermaa laevatee

Rohuküla–Heltermaa laevatee on 12 meremiili pikkune faarvaater mandril asuva Rohuküla ja Hiiumaa Heltermaa sadama vahel.

Faarvaater läheb Rohuküla juures (Rukkirahust põhja poolt) läbi kitsa Rukki kanali. Sellest edasi Heltermaa poole kulgeb laevatee täiesti sirgelt, seejuures umbes 5 kilomeetrit enne Hiiumaad kulgeb laevatee Heltermaa kanalis.

Laevatee on tähistatud poidega, mis asuvad peamiselt Rukki ja Heltermaa kanalite ääres (vaata Rukki kanali poid, Heltermaa kanali poid). Kaldal moodustavad liitsihi Heltermaa ülemine ja alumine tulepaak ning Rohuküla ülemine ja alumine tulepaak.

Laevatee sügavus on vähemalt 5,0 meetrit. Rohuküla–Heltermaa laevaliini laevadel tuleb madala veetasemega kohati reise ära jätta. Kui veetase langes 49 sentimeetrit alla keskmise, ei saanud suurima süvisega liinilaev (St. Ola) laevateel liigelda. Näiteks Scania ja Harilaid liiklesid seni, kuni veetase oli 55 sentimeetrit alla keskmise. Parvlaev Muhumaa on sõitnud ka veetasemega 59 sentimeetrit alla keskmise. Samas, 14. septembril 2011 jäeti Hiiumaa kapteni otsusel reis ära mitte kõrge veetaseme tõttu, mis oli 70...80 cm üle keskmise, vaid sellepärast, et Rukkirahu kanalis ei ole tormiga ohutu liigelda.

Umbes poolel teel Rukkirahu ja Heltermaa vahel ristub laevatee Kumari kanali põhjaosaga ja peamise Muhu väina laevateega.

Laevateed kasutatakse aastaringselt, sellest lõuna poole jääv veeala (kuni Virtsu–Kuivastu laevateeni) suletakse talvel sageli laevaliikluseks, et võimaldada tekkida jääteede jaoks piisavalt paksul merejääl.


Infosõda

Infosõda ehk teabesõda on kahe või enama osapoole vahel toimuv elanikkonna teadvuse mõjutamise protsess, mis toimub suunatud informatsiooni edastamisega massiteabevahendite kaudu. Infosõja eesmärk on inimeste käitumise muutmine või neile esialgselt mitteomaste eesmärkide sisendamine. Infosõda on sõda, mille eesmärk ei ole mitte territooriumi hõivamine, vaid inimeste, nende mõtete ja väärtushinnangute suunamine – olenemata sellest, kus territooriumil need inimesed elavad.


Scania (laev)

Scania on parvlaev, mis kuulus Eesti laevafirmale Saaremaa Laevakompanii. Laev on ehitatud 1972. aastal Aalborg Værft A/Si laevatehases. Eesti lipu all mahutas Scania 400 reisijat ja 80 sõidukit. Scandlinesi ajal oli aga reisilaeva sertifikaat olnud 800 reisija jaoks. Laev sõitis mitu aastat suveliinil Mõntu–Ventspils. Scania esimene reis pärast valmimist toimus 21. jaanuaril 1972. Eesti lipu all oli Scania täpselt 10 aastat – 10. märtsist 2000 kuni 16. märtsini 2010.

Pärast laeva müüki on ta Itaalia lipu all kandnud nime Emanuele d'Abundo Primo ja Fidži lipu all nime Spirit of Altruism. 2018. aasta aprillis sõitis laev 134 reisijaga pardal Fidži ranniku lähedal rahule.


Robert Helde

Robert Helde (13. detsember 1923 Mõisa küla, Torgu vald, Jämaja kihelkond, Saaremaa – 28. august 2009 Keila) oli eesti mälumängur.


Raul Pint

Raul Pint (avalikkusele tuntud nime Likvidaator järgi; sündinud 22. septembril 1968 Pärnus) on eesti ettevõtete likvideerija.

Alates 1995. aastast on ta spetsialiseerunud ettevõtete likvideerimisele. On osalenud otseselt või konsultandina üle 2500 ettevõtte tegevuse lõpetamisel ja likvideerimisel.


Vassili Pruul

Vassili Pruul (31. märts 1890 Muhu – 28. juuni 1939 Tallinn) oli eesti relvasepp.

Ta töötas peaaegu 20 aastat Arsenalis ja valmistas Eesti laskuritele täpsusrelvi. Oma teenete eest sai ta Valgetähe teenetemärgi II klassi medali ja mälestuskingituse Vabariigi Presidendilt.


Tallinna merelahing

Tallinna merelahing oli Vene-Rootsi sõja ajal 13. mail 1790 toimunud merelahing, mille käigus Balti laevastik Vassili Tšitšagovi juhtimisel võitis Rootsi laevastikku.


Jürnas Kokla

Jürnas Kokla (sündinud 12. augustil 1960) on eesti hebraist.

Ta õpetab heebrea keelt EELK Usuteaduse Instituudis.

Ta on üks John Bowkeri raamatu "Maailma usundid" eesti keelde tõlkijaid.


Sepp Dietrich

Josef Dietrich (Sepp Dietrich; 28. mai 1892 – 21. aprill 1966) oli Saksamaa sõjaväelane, Relva-SSi kindralooberst ja SS-Oberstgruppenführer. Dietrich oli üks kahekümne seitsmest isikust, keda autasustati tammelehtede, mõõkade ja teemantidega Raudristi Rüütliristiga.


Eriviburvetikad

Eriviburvetikad ehk ksantofüüdid (Xanthophyceae) on heterokontide ehk stramenopiilide hõimkonda kuuluv vetikaklass. Eriviburvetikad on teada mõnisada .

Eriviburvetikate nimetus tuleneb sellest, et neil esineb kaks eri pikkusega viburit, millest väiksem on mõnikord redutseerunud; viburitel on liikumisfunktsioon. Eriviburvetikad on kõige rohkem levinud magevees, kuid esineb ka riim- ja merevees.

Mitmed fülogeneetilised uurimused viitavad, et tegemist on pruunvetikate lähima sugulusrühmaga.

Pigmentidest esinevad neil klorofüllid a ja e, beetakaroteen ja ksantofüll, klorofülli b pole leitud . Varuainena esinevad neil leukosiin, volutiin, õlid ja rasvad, tärklist aga mitte. Erinevalt teistest heterokontidest puuduvad eriviburvetikate kloroplastides fukoksantiinid, mistõttu nende värvus on heledamapoolne, olles tavaliselt helerohekaskollane, harvem ka tumeroheline ja lausa sinine. Eriviburvetikate vormiline mitmekesisus on suur: esineb nii koloonialisi, monaadseid, kokkoidseid kui ka muid vorme.

Eriviburvetikad paljunevad zoospooride, autospooride, pooldumise vm viisil.


Haritus

Haritus on inimese teadmiste ja kogemuste kogum, mida erinevalt haridusest ei kirjeldata läbitud koolide tunnistuste kaudu.


Autodidakt

Autodidakt (iseõppija) on isik, kes on oma teadmised ja harituse saanud põhiliselt ilma kooli ja kindla õpetaja abita. Tavaliselt on lugenud palju raamatuid või on oma oskused praktilise töö käigus omandanud. Teadmiste ja oskuste struktuur võib kõvasti erineda ametlikest õppekavadest ja see põhjustab tihti arusaamatusi iseõppija ning koolis õppinu vahel.


Ustus Agur

Ustus Agur (1936. aastani Ustus Hendrikson; 1. jaanuar 1929 Tallinn – 1. jaanuar 1997 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane ja informaatik.


Narese väin

Narese väin on väin, mis eraldab Ellesmere'i ja Gröönimaad ning ühendab Põhja-Jäämere Baffini lahte Lincolni merega. See koosneb viiest osast, mis lõunast põhja on Smithi väin, Kane'i laht, Kennedy väin, Halli laht ja Robesoni väin.

Väin sai nime briti mereväeohvitseri George Strong Narese järgi.

Väinas asuvat väikest Hansu saart peavad enda omaks nii Kanada kui Taani.


Gustav-Leo Kivirand

Gustav-Leo Kivirand (sündinud 12. augustil 1982) on eesti muusik.

Ta alustas klaveriõpinguid 1989. aastal Tallinna Muusikakeskkoolis õpetaja Merike Bürgeri klaveriklassis ja jätkas 1995. aastast Katrin Kuldjärve juures. Aastatel 1998–2001 õppis Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumis, õppides samal ajal orelit Piret Aidulo juures. 2001. aastal astus Gustav-Leo Kivirand EELK Usuteaduse Instituudi kirikumuusikaosakonda, kus ta jätkas oreliõpinguid. 2007. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia oreli eriala bakalaureuse- ja 2008. aastal magistriõppe professor Andres Uibo juhendamisel. Ta on õppinud ka klavessiini algul Marju Riisikampi juures ja hiljem Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias Imbi Tarumi juhendamisel.

Kivirand andis oma esimese soolokontserdi 16-aastaselt Tallinna Kaarli kirikus. Ta on osalenud meistrikursustel, mida on juhendanud Christoph Krummacher, Peter van Dijk, Marie-Louise Langlais, Christopher Stembridge, Edoardo Bellotti, Joel Speerstra, Ben van Oosten jt. Mänginud orelit Eestis, Lätis, Venemaal, Saksamaal ja Rootsis.

Ta on osa võtnud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias toimunud Buxtehude-konkursist 2007. aastal ja Lübeckis II rahvusvahelisest Buxtehude-konkursist 2009. aastal.

Lisaks on Kivirand laulnud organistide-koorijuhtide segakooris KOSK, dirigent Riho Ridbeck; vanamuusikaansamblis Linnamuusikud Taivo Niitvägi juhendamisel, kammerkooris Noored Eesti Hääled, dirigendid Evelin Seppar ja Martin Sildos; Tallinna Piiskopliku Toomkoguduse kooris Laudate Dominum, dirigent Veljo Reier ning Stockholmi Eesti Segakooris, dirigendid Epp Jaansoo, Henry Turu ja Toomas Tuulse. Laulmist on ta õppinud Vilja Žlisevski juures.

2008–2009 oli Kivirand Eesti Orelisõprade Ühingu juhatuse liige, alates 2010 töötas ta EELK Kirikumuusika Liidu peasekretärina. 2013-2016 töötas ta EELK Stockholmi koguduses organisti ja sekretärina. Alates 2017 vabakutseline organist.

2014. aastast on ta Rootsis asuva Eesti Teadusliku seltsi liige.


Kõrvaltoime

Kõrvaltoime on mingi ravimi ehk mürgi üldiselt kahjulik toime peale kasuliku või põhilise toime. Näiteks mitmed antibiootikumid aitavad päästa organismi bakterite rünnakust, aga võivad samal ajal kahjustada maksa, neere või põhjustada rasedal loote väärarenguid. Mõju sõltub ka konkreetse inimese geenidest ja teistest tarvitatavatest ainetest. Arst peab kõiki mõjusid arvestama optimaalse ravi määramisel.


Tartupaluk

Tartupaluk ehk Hansu saar (inglise Hans Island, taani Hans Ø) on saar Narese väina osas Kennedy väinas Gröönimaa ja Kanada põhjapoolseima saare Ellesmere'i vahel.

Saar on asustamata ja selle pindala on 1,3 km².

Saare gröönikeelne nimi Tartupaluk on pandud saare kuju järgi ja selle tähendus on 'neerukujuline'. Inglise- ja taanikeelse nime sai saar grööni reisimehe ja tõlgi Hans Hendriku (pärisnimega Suersaq) järgi, kes töötas Elisha Kent Kane'i, Charles Francis Halli, Isaac Israel Hayesi ja George Strong Narese polaarekspeditsioonidel 1853–1876.

Tartupalukit nõuavad endale nii Kanada kui Taani. 1973. aastal sõlmitud piirilepingu järgi kulgeb riigipiir läbi saare.

1984. aastal lendas Taani Gröönimaa-asjade minister Tom Høyem helikopteriga saarele ja heiskas sinna Taani lipu ning jättis plakati kirjaga "Velkommen til den danske ø" ('Tere tulemast Taani saarele'). . Järgnenud aastatel külastasid saart korduvalt Taani laevad ning saarel heisati korduvalt Taani lipp.

Saare kuuluvuse küsimus tõusis uuesti päevakorrale 2004. aastal, kui Kanada ajakirjanduses kirjutati, et 2003. aastal heiskasid Taani inspektsioonilaeva Triton meremehed saarel Taani riigilipu. 2004. aastal toimusid saare lähedal Kanada sõjaväe õppused. Järgmisel aastal maabusid saarel Kanada sõjaväelased, kes püstitasid seal inuksuki ja heiskasid Kanada lipu. 20. juulil 2005 külastas saart Kanada kaitseminister Bill Graham. Taani kaitseministeerium protesteeris Kanada ministri Taani valduse etteteatamata külastuse pärast. 19. septembril leppisid Kanada ja Taani kokku saare omandivaidluse lahendamise protsessis.

2007. aastal tunnistasid Kanada võimud, et saar ei kuulu ainult Kanadale, vaid piir kulgeb läbi saare.

2008. aastal rajasid Austraalia, Kanada, Taani ja Šotimaa teadlased saarele automaatilmajaama.

13. augustil 2010 külastas saart Taani kruiisilaev M/S Ocean Nova ja 62 reisijat viidi kummipaatidega saare läänekaldale. Ehitati kivikuhil, mille tippu pandi Taani ja Gröönimaa lipp. Kivikuhilasse pandi kiri Ocean Nova külaskäigu kohta koos reisijate ja meeskonna nimedega.


César Cielo Filho

César Augusto Cielo Filho (sündinud 10. jaanuaril 1987 Santa Bárbara d'Oestes, São Paulo osariigis) on Brasiilia ujuja, olümpiavõitja ja ühteistkümnekordne maailmameister. Ta on kõige edukam Brasiilia ujuja läbi aegade.

Cielo võitis kolm kuldmedalit 2007. aasta Pan-Ameerika mängudel. Need võidud tulid 50 m vabaujumises, 100 m vabaujumises ja 4×100 m vabalt teateujumises.

2008. aasta olümpiamängudel Pekingis tõusis Cielo autasustamispoodiumile kahel korral. Ta sai 100 m vabaujumises pronksmedali koos USA sportlase Jason Lezakiga. Poole lühemal maal ehk 50 m vabaujumises tuli ta olümpiavõitjaks, mis oli Brasiiliale kõigi aegade esimeseks olümpiakullaks ujumises ja seni ainus olümpiakuldmedal ujumises.

Roomas toimunud 2009. aasta maailmameistrivõistlustel tuli Cielo kahekordseks maailmameistriks. Ta võitis nii 50 kui 100 m vabaujumise. 100 m vabaujumises võitis ta kulla uue maailmarekordiga 46,91.

2011. aasta Pan-Ameerika mängudel võitis ta neli kuldmedalit.

2012. aasta suveolümpiamängudel võitis ta 50 m vabaujumises pronksmedali.

Suure basseini maailmameistrivõistlustelt on ta võitnud kuus kuldmedalit ja lühiraja maailmameistrivõistlustelt viis kuldmedalit.

Talle kuulub 50 meetri vabaltujumise (20,91) ja 100 meetri vabaltujumise (46,91) distantside maailmarekordid.

Aastatel 2008, 2009 ja 2011 on ta valitud Brasiilia aasta sportlaseks.


Aztec

Aztec on linn Ameerika Ühendriikides New Mexico osariigis, San Juani maakonna halduskeskus.

Linna lähedal asub Azteci varemete riiklik kultuurimälestis.


Kabelikangrud

Kabelikangrud ehk Kabelimäe kalmed on kalmeväli Muuksi külas Kuusalu vallas. Kangruid on kuus ja nad asuvad Kabelimäel, umbes 0,5 km küla keskusest ida pool, Mikani talu maal.


Kabelimägi (Muuksi)

Kabelimägi on kõrgendik Kuusalu vallas, Muuksi küla keskusest umbes 0,5 km ida pool, Mikani ja Lõokese talu taga. Mäel asuvad Kabelikangrud. Kabelimäe nimi on tuletatud rahvapärimusest, mis pidas kangruid vana kabeli varemeteks.


Vöödikulaadsed

Vöödikulaadsed (Cortinariales) on tänapäeval tunnustamata kandseente selts.

Varem siia liigitatud sugukonnad liigitatakse šampinjonilaadsete seltsi.


Lincolni meri

Lincolni meri (inglise keeles Lincoln Sea) on Põhja-Jäämere ääremeri, mis paikneb Kanada põhjapoolseimast Columbia neemest läänes kuni Gröönimaa põhjapoolseima Morris Jesupi neemeni idas. Mere põhjapiiri määrab ortodroom nende kahe neeme tipu vahel. Lincolni meri ümbritseb Ellesmere'i saare ja Gröönimaa põhjarannikut.

Meri on aasta ringi kaetud jääga, mille paksus ulatub 15 meetrini. Kusagil Põhja-Jäämeres pole paksemat jääd. Mere sügavus on 100–300 m.

Vesi voolab merre Narese väina põhjapoolseima osa Robesoni väina kaudu. Hoovused kulgevad ida suunas.

Adolphus Washington Greely andis merele nime aastatel 1881–1884 Lady Franklini lahte sooritatud polaarekspeditsiooni käigus Ameerika Ühendriikide sõjaministri, Abraham Lincolni poja Robert Todd Lincolni auks.

Mere kaldad on kaljused ja tugevalt fjordidega lõhestatud. Kallastelt langevad merre liustikud.

Ainus Lincolni mere rannikul asuv asula on Alert, mis on maailma põhjapoolseim asustatud punkt.

Lincolni merest ida pool on Wandeli meri.


Smithi väin

Smithi väin (inglise Smith Sound) on väin Põhja-Jäämeres Taani põhjapoolseima saare Gröönimaa ja Kanada põhjapoolseima saare Ellesmere'i vahel. Smithi väin ühendab Baffini lahte Kane'i lahega ja on Narese väina osa.

Väina avastas 1616. aastal William Baffin ja nimetas selle Inglismaa diplomaadi Sir Thomas Smythi auks Sir Thomas Smithi laheks. Alates 1750. aastatest märgiti seda kaartidel Sir Thomas Smithi väinana, kuigi seda kuni John Rossi 1818. aasta ekspeditsioonini ei uuritud. Alates sellest ajast on väin tuntud lihtsalt Smithi väinana.

Edward Augustus Inglefield näitas 1832, et Smithi väin pole laht ega fjordi suue, vaid väin.


Nunap Isua

Nunap Isua (ka Uummannarsuaq, taani Kap Farvel; inglise Cape Farewell) on Gröönimaa lõunapoolseim neem. Asub Itilleqi saarel põhjalaiusel 59° 46' 23''.

Ingliskeelse nime andis neemele 1585. aastal Gröönimaa taasavastaja John Davis.

Saksa misjonär Konrad Kleinschmidt rajas u 50 km kaugusele neeme tipust 1824. aastal hernhuutlaste kogukonna Friedrichstal.


Kim Philby

Harold Adrian Russell Philby (ka Kim Philby või H.A.R. Philby; 1. jaanuar 1912 Ambala, India – 11. mai 1988 Moskva) oli Suurbritannia luureteenistuste (MI6) tippametnik, välisluure resident Türgis (1947–1949). Ta oli kommunist, kes töötas topeltagendina NKVD ja KGB huvides. Ta kuulus Nõukogude Liidu agentide hulka, keda tunti kui Cambridge'i viisikut.


Josette Rey-Debove

Josette Rey-Debove (16. november 1929, Calais, Pas-de-Calais – 22. veebruar 2005, Senegal) oli prantsuse leksikograaf ja semiootik.


Franz Nyenstede

Franz Nyenstede (ka Frantz Neustedt, Nyenstedt, Nystedt, Nyenstädt, Neustädt, vene Франц Ниенштедт; vkj 15. august 1540 Hoya krahvkond Vestfaal — 1622 ? Riia) oli kroonik, kaupmees Tartus ja Tallinnas, ning Riia raehärra ja bürgermeister.

Nyenstede saabus Liivimaale 1554. aastal ning tegutses mitmes linnas kaupmehena.

1557. aastal oli ta muuhulgas Tartu maksu üle Moskva tsaaririigis käinud Liivimaa läbirääkimiste saatkonnas, olles Tartu linna saadikuks. Pärast Vene-Liivimaa sõjas, Tartu vallutamise järel venelaste poolt põgenes ta 1571. aastal Riiga, kus sai hiljem raehärraks ja bürgermeistriks.

Järgnevalt oli ta Riia rae liige, Riia üleminekul Poola-Leedu võimu alla ning 1584–1589 toimunud kalendrirahutuste ajal Riias.

Tema kroonika, mis on kirjutatud suhteliselt diletantlikult, kuid sisaldab siiski mitmeid huvitavaid teateid tema kaasaja kohta, ulatub kuni 1609. aastani.

Talle kuulus Suntaži (Sunzel) mõis Suntaži kihelkonnas Liivimaal.

Franz Nyenstede oli lastetus abielus Tartu bürgermeister Detmer Meyeri tütrega.


Bjorjoljohh

Bjorjoljohh (jakuudi Бөрөлөөх, vene Бёрёлёх, alamjooksul Jelon - Елонь) on jõgi Venemaal Sahhas.

Jõe pikkus on 754 km, valgala pindala 17 000 km².

Jõgi agab Tšerski mägedest; moodustub Tšamõga-Okatõni ja Kemelkan-Okati jõe liitumisel. Voolab Jana-Indigirka madalikul valdavalt kirdesse. Suubub vasakult Indigirka deltasse.

Peamised lisajõed on Uese-Kõllahh (vasakpoolne) ning Ulahhan-Kõllahh (Tiit), Selgannahh ja Arõ-Mae (parempoolsed).


Clipperton

Clipperton (prantsuse Île de Clipperton või Île de la Passion, hispaania Isla de la Pasión) on asustamata atoll Vaikses ookeanis. Atolli pindala on 8,9 km², kuid maismaad on vaid 1,7 km². Saar on madal, kõrgus kuni 21 m. Kuulub Prantsusmaale.


Virve Sarapik

Virve Sarapik (sündinud 25. juunil 1961) on eesti kunstiteadlane ja semiootik.

Ta kaitses 1999. aastal Tartu Ülikoolis doktorikraadi semiootika ja kulturoloogia alal.

Sarapik on töötanud alates 1989. aastast Eesti Kunstiakadeemias, esmalt assistendi, seejärel dotsendi, vanemteaduri ja erakorralise professorina. Aastatel 1998–2002 töötas ta ka Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuses, 2003–2014 Eesti Kirjandusmuuseumi vanemteaduri ja kultuuriteooria töörühma juhina. On alates 2010. aastast Eesti Kunstiakadeemia professor, 2017. aasta septembrist EKA kunstiteaduse ja visuaalkultuuri instituudi juhataja.


Bongoville

Bongoville on asula Gaboni idaosas Ülem-Ogooué provintsis. Asub Franceville'ist idas.

Bongoville, varasema nimega Lewaï, on president Omar Bongo sünniküla.

Bongoville'is on suur staadion.


Franceville

Franceville on linn Gaboni idaosas, Ülem-Ogooué provintsi halduskeskus. Asub Mpassa jõe ääres.

Linn kasvas välja Masuku külast, kuhu Savorgnan de Brazza asustas vabastatud orje ja nimetas küla ümber 1880. aastal.

Linnas on Transgaboni raudtee lõppjaam. Seal lõpeb ka maantee N3.

Franceville'i on maetud Omar Bongo.


Augusto Ponzio

Augusto Ponzio (sündinud 17. veebruaril 1942) on Itaalia semiootik.

Ta töötab keelefilosoofia ja üldise lingvistika professorina Bari Ülikoolis. Ta on avaldanud rea uurimusi semiootika ja Mihhail Bahtini tööde alal.


Bari Ülikool

Bari Ülikool (itaalia keeles Università degli Studi di Bari "Aldo Moro") on ülikool Bari linnas Itaalias.

Ülikool asutati 1925. aastal.


Reality Killed The Video Star

"Reality Killed the Video Star" on laulja Robbie Williamsi kaheksas stuudioalbum, mis ilmus 9. novembril 2009.


Gunther Kress

Gunther Rolf Kress (18. märts 1940 – 20. juuni 2019) oli inglise semiootik.

Ta töötas semiootika ja hariduse professorina Londoni Ülikoolis. Ta on tuntud oma töödega sotsiosemiootika ja visuaalsemiootika valdkonnas.

Ta on esinenud Eestis 2003., 2006., 2012. ja 2018. aastal.


Oussama Mellouli

Oussama "Ous" Mellouli (araabia أسامة الملولي; sündinud 16. veebruaril 1984 Tunisis) on Tuneesia ujuja. Ta on kahekordne olümpiavõitja ja kahekordne maailmameister.

Mellouli võitis esimese medali maailmameistrivõistlustelt 2003. aasta MM-il Barcelonas 400 m kompleksujumises, kui ta oli kolmas. Võitjale Michael Phelpsile kaotas ta rohkem kui 6 sekundiga. 2005. aasta maailmameistrivõistlustel Montréalis sai ta kaks pronksmedalit, olles kolmas nii 400 m vabaujumises kui ka sama pikas kompleksujumises.

2007. aasta MM-il Melbourne'is võitis ta algselt 800 m vabaujumises kuldmedali ja 400 m vabaujumises hõbemedali, kuid ta siiski pidi need loovutama, kui selgus, et ta oli andnud positiivse dopinguproovi juba novembris 2006. Ta sai 18-kuulise võistluskeelu, mille alguseks märgiti 30. november 2006.

2008. aasta olümpiamängudel Pekingis tuli Melloulist Tuneesia esimene olümpiavõitja ujumises. See oli läbi aegade alles teine Tuneesia olümpiavõit. Esimese olümpiavõidu oli toonud 1968. aasta OM-ilt Méxicost 5000 m jooksus Mohamed Gammoudi. Mellouli võitis Pekingis 1500 m vabaujumise, jättes teiseks Austraalia sportlase Grant Hacketti, kes üritas võita olümpiamängudelt kolmandat kulda järjest sellel alal.

Roomas toimunud 2009. aasta maailmameistrivõistlustel tuli Mellouli maailmameistriks 1500 m vabaujumises ajaga 14.37,28. Lisaks sai ta veel kaks hõbemedalit 400 ja 800 m vabaujumises.


Cambridge'i viisik

Cambridge'i viisik (ingl Cambridge Five) oli Nõukogude luure poolt 1930. aastatel Suurbritannia elitaarse Cambridge'i ülikooli õppurite seast värvatud agentide võrgustik, mis edastas NSV Liidule poliitilist ja sõjalist informatsiooni teise maailmasõja ja külma sõja ajal, kuni 1950. aastate alguseni.

Viisiku liikmed olid Kim Philby (koodnimi Stanley), Donald Duart Maclean (koodnimi Homeros), Guy Burgess (koodnimi Hicks), Anthony Blunt (koodnimi Johnson) ja John Cairncross (koodnimi Liszt).

Kuna Cairncrossi osalemine võrgustikus sai laiemalt teatavaks alles 1990. aastatel, on spioonirühmitust nimetatud ka Cambridge'i nelikuks. Kolm viisiku liiget (Kim Philby, Guy Burgess ja Donald Duart Maclean) põgenesid hiljem NSV Liitu.


Üldmaateadus

Üldmaateadus on geograafilise hariduse peamine õppeaine, loodusgeograafiliste teaduste alus. Seda õpetatakse kõrgkoolides geograafia ja geoökoloogia erialal ning Eestis kooli gümnaasiumiastmes. Eesti kõrgkoolides (Tartu ja Tallinna ülikoolis) on vastava õppeaine nimetus "maateaduste alused" või "maateaduse alused".

Üldmaateadus uurib Maa kui terviku ehituse, koostise, arenemise ja geograafilise liigestuse üldisi seaduspärasusi.


Kim Kardashian

Kimberly Noel Kardashian (sündinud 21. oktoobril 1980 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide tõsielustaar, modell ja ettevõtja.

Tema isa on kolmanda põlve Ameerika armeenlane ning tema ema juured viivad Hollandisse, Inglismaale ja Šotimaale.

Oma Armeenia päritolu tõttu on Kardashian korduvalt toetanud armeenlaste genotsiidi tunnistamist ning julgustanud ka Ameerika Ühendriikide presidenti Barack Obamat ja valitsust genotsiidi ametlikult tunnistama. 2011. aasta 21. aprillil, vaid mõni päev enne genotsiidi 96. aastapäeva, kirjutas ta sel teemal ka oma blogis ja Twitteri kontol.


Louis Homilius

Louis Homilius (25. mai 1845 Peterburi – 27. detsember 1908 Peterburi) oli vene organist, töötas Peterburi Konservatooriumis.

Tema õpilaste seas olid Artur Kapp, Rudolf Tobias, Peeter Süda, Mart Saar ja Otto Hermann.


Märjamaa raudteejaam

Märjamaa raudteejaam oli raudteejaam Rapla maakonnas Märjamaa vallas Märjamaa alevis, Rapla–Virtsu raudtee 27. kilomeetril.

Jaamahoone aadress on Jaama tänav 5. Täpselt sama projekti järgi ehitati Vigala raudteejaama hoone. Jaama sulgemise järel oli hoone kasutusel postkontori ja elamuna. Raudteelaste elamute aadressid on Jaama tänav 1 ning 3. Ka veetorn on säilinud.

Raudteetammilt Virtsu poole vaadates jääb jaamahoone paremale.

Märjamaale eelnes Rapla poolt reisirongipeatustest kas Pühatu jaam või Orgita peatus ning järgnes Paeküla jaam.


Lakoonia laht

Lakoonia laht (kreeka Λακωνικός Κόλπος, Lakonikós Kólpos) on Vahemere laht Peloponnesose lõunakaldal Joonia mere lõunaosas. Piirneb läänes Tainaroniga ja idas Malea neemega, kagus Kýthira saarega. Laius suudmes 37 km, ulatub maasse 41 km ulatuses. Sügavus ületab 1 km. Lahte ümbritsenud Vana-Kreeka maakonna Lakoonia (ka Lacedaemonia) keskus oli Sparta.


Codfish

Codfish ehk Whenua Hou on asustamata saar Tasmani meres. Pindala 14 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 249 m. Kuulub Uus-Meremaale.

Saarel on kakkpapagoi asurkond.


Thomas Hiärn

Thomas Hiärn (ka Tomas Hjärne, Hiärne, Hiærne, Hjärn, Hiaern; 1638 Skuoritsa, Ingeri – vkj 6. / 16. august 1678 Virtsu mõis) oli rootsiaegne ametnik ja kroonik.

Ta sündis Ingerimaa Nyeni kirikuõpetaja Erlandus Jonæ Hiärne (surnud 1654 Nyen) pojana, õppis Academia Gustavianas, töötas Bengt Horni sekretärina, Tallinna linnusekohtus ja Virtsu mõisa valitsejana.

Ta kirjutas 7. osalise Eesti-, Liivi- ja Lätimaa ajaloo, mis käsitleb sündmusi aastani 1639. Oma kroonikasse on Hiärne, keda on nimetatud ka Liivimaa Liviuseks, kokku kuhjanud ulatusliku materjali alates legendaarsete teadetega muinasajast ja lõpetades konkreetsete faktidega oma kaasajast.

Tema Academia Gustavianas õppinud vend Urban Hjärne (1641–1724) sai 1689 Rootsi aadlikuks (Rootsi rüütelkonnas nr 1149) ja oli muuhulgas Riia garnisoni arst ja Liivimaa kindralkuberner Claes Totti ihuarst Riias.


Kookossaar

Kookossaar (hispaania keeles Isla del Coco) on väike asustamata saar Vaikse ookeani idaosas. Pindala 24 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 576 m. Kuulub Costa Ricale.

Kookossaar kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.


Legion Condor

Legion Condor oli Saksamaa Wehrmachti ekspeditsioonikorpus, mis sõdis kindral Francisco Franco poolel Hispaania kodusõjas. See koosnes peamiselt Luftwaffe üksustest.


Allyson Felix

Allyson Michelle Felix (sündinud 18. novembril 1985 Los Angeleses California osariigis) on USA kergejõustiklane (jooksja), kelle põhidistants on 200 meetri jooks, kuid ta võistleb ka 100 ja 400 meetri jooksus. Ta on seitsmekordne olümpiavõitja ja neljateistkümnekordne maailmameister.

Ta on aegade edukaim sportlane kergejõustiku maailmameistrivõistlustel, olles võitnud kokku 20 medalit (14 kulda, kolm hõbedat ja kolm pronksi).

Ta on tulnud kolmel korral Teemantliiga võitjaks 200 meetri jooksus (2010, 2014, 2015) ning ühel korral 400 meetri jooksus (2010).

2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis läbis ta 4×400 meetri teatejooksus oma etapi ajaga 47,72. Teatejooksus on 400 meetrit temast kiiremini jooksnud ainult Jarmila Kratochvílová ja Marita Koch.

2012. aastal valiti ta maailma aasta naiskergejõustiklaseks.


Vihtori Kosola

Iisakki Vihtori Kosola (10. juuli 1884 Ylihärmä vald – 14. detsember 1936 Lapua) oli Soome paremäärmusliku Lapua liikumise juht.

Kosola meenutas vaimselt, poliitilistelt ideedelt ja välimuselt hilisemat Nõukogude Liidu juhti Nikita Hruštšovi. Tema isikus ühinesid talupoeglik maailmapilt lõputu räuskamise, ähvardamise ja ärplemisega.

Vihtori Kosola hukkus kahtlastel asjaoludel. Arvatakse, et ta mürgitati.


Kriegsmarine

Kriegsmarine (eesti keeles "sõjamerelaevastik") oli 1935–1945 Saksamaa merelaevastiku ametlik nimetus. Selle eelmised nimetused olid Reichsmarine ning Kaiserliche Marine. Kriegsmarine oli üks Wehrmachti väeliigist.


Echternach

Echternach (luksemburgi keeles Iechternach) on linn Luksemburgi idaosas Grevenmacheri ringkonnas Echternachi kantonis. Echternach asub Saksamaa piiri ääres.


Alfred Röding

Alfred Röding (31. august 1916 Tallinn – 3. aprill 1996 Tallinn) oli eesti poksija. Ta poksis aastatel 1931–1944 Tallinna Spordis, kus tema treenerid oli vanem vend Voldemar, Karl Mänd ja Konstantin Gern ning aastatel 1944–1950 Tallinna Spartakis.

Röding sai Eesti meistrivõistlustel kergekeskkaalus (kuni 66,7 kg) kaks korda II koha (1937 ja 1938) ja ühe korra III koha (1943).

Röding oli kergekeskkaalus (kuni 66,7 kg) kolmekordne Eesti NSV meister (1946–1948). Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel kergekeskkaalus (kuni 66,7 kg) kaks korda II koha (1945 ja 1949).

Röding sai NSV Liidu meistrivõistlustel kergekeskkaalus (kuni 66,7 kg) kaks korda V koha (1946 ja 1947). Ta sai Spartaki üleliidulistel meistrivõistlustel esikoha (1948).

Röding tegutses hiljem ka poksikohtunikuna.


Alpi nõmmeküünal

Alpi nõmmeküünal (Richea continentis) on kanarbikuliste sugukonda ja nõmmeküünla perekonda kuuluv taimeliik.

Ta kasvab Austraalias.


Uus-Lõuna-Walesi Ülikool

Uus-Lõuna-Walesi Ülikool (inglise keeles University of New South Wales) on ülikool Austraalias Sydneys.

See asub Sydney kagupoolses äärelinnas Kensingtonis.

Ülikool on asutatud 1. juuli 1949 ja aastani 1958 kandis nime Uus-Lõuna-Walesi Tehnikaülikool.


Peamine Muhu väina laevatee

Peamine Muhu väina laevatee on umbes 50 meremiili pikkune põhja–lõunasuunaline faarvaater läbi Väinamere.

Laevatee algab Hiiumaa ja Vormsi vahelt Apollo madala juurest (11 meremiili Tahkuna ninast kagus) ja läheb läbi Hari kurgu. Edasi kulgeb veetee ida pool Heinlaidu, Kõverlaidu ja Muhu saart ja lääne pool Kumari laidu, Sipelgarahu, Papilaidu ja Kesselaidu. Läbi Viire kurgu jõuab laevatee Liivi lahte.

Laevatee on tähistatud poidega. Raugi tulepoi oli Venemaa Keisririigi esimene tulepoi. Tähtsamad kaldal asuvad meremärgid on Harilaiu tuletorn, Harilaiu alumine tulepaak, Raugi ülemine tulepaak, Raugi alumine tulepaak, Kessu ülemine tulepaak, Kessu alumine tulepaak ja Viirelaiu tuletorn.

Laevatee sügavus on vähemalt 4,7 meetrit.

Lühikest aega oli laevatee madalamaks alternatiiviks Kumari kanalile (tänapäeval ei kasutata; varasem sügavus vähemalt 7,5 m).

Rohuküla–Heltermaa ja Virtsu–Kuivastu laevatee vaheline ala suletakse talvel laevaliikluseks, et lasta tekkida jääteede jaoks piisavalt paksul merejääl.

Ajalooliselt on seda kasutanud Vene sõjalaevad, et lühendada Kroonlinna (Piiteri) ja Riia vahelist teekonda.


Fütokeemia

Fütokeemia ehk taimekeemia ehk taimebiokeemia on teadusharu, mis tegeleb taimede keemilise uurimisega.

Meditsiinis teati juba palju varem, et taimede ja ravimite mõju oleneb neis sisalduvatest ainetest, kuid fütokeemia ajastu alguseks peetakse 19. sajandi algust, kui jõuti looduslikust materjalist toimeainete eraldamiseni. Usutavasti oli esimene taimest eraldatud toimeaine morfiin 1804. aasta paiku.


Ta pole sinust eriti huvitatud

"Ta pole sinust eriti huvitatud" (inglise "He's Just Not That Into You") on 2009. aastal valminud Ameerika Ühendriikide romantiline komöödiafilm.


Uškovo

Uškovo (soome Tyrisevä) on Peterburi haldusalasse kuuluv alev Soome lahe põhjakaldal, mis kuulub Kurortnõi rajooni.

Asula sai venekeelse nime 1944. aastal Viiburi pealetungi käigus hukkunud Nõukogude Liidu kangelase jefreitor Dmitri Uškovi järgi.


Führerbunker

Führerbunker' (saksa keeles 'Juhi varjend') oli maa-alune pommivarjendina kasutatud ruumide kompleks Berliinis, kus Adolf Hitler ja tema abikaasa Eva Braun end peitsid ja lõpuks enesetapu tegid. Punker asus Wilhelmstraße ääres Riigikantselei aia all.

Viimased osad punkrist hävitati ehitustegevuse käigus aastatel 1988–1989. 8. juulil 2006 avati punkri asukohas infotahvel.


Shanon

Shanon on rokk ja popmuusikat viljelev Eesti ansambel. Ansambli varamusse kuulub kaks täispikka stuudioalbumit, hulganisti raadiohitte, muusikaauhindu ning sadu kontserte.

Shanon alustas tegevust 2007. aasta septembris Tallinnas Janek Hariku eestvedamisel. Ansambel mängib eestikeelset, meloodilist ja raadiosõbralikku poprokki.

2009. aasta juulis lahkus ansamblist solist Freddy Tomingas. Ansambli uueks lauljaks sai saatest "Kaks takti ette" tuttav ning üks "Eesti otsib superstaari" finaliste Taavi Immato. Mõned nädalad varem liitus bändiga trummar Henry Hinno. Sama aasta augustis vahetas endise The Suni liikme Meelis Tauki välja kitarrist Erko Laurimaa. 2011. aasta kevadel lahkus Laurimaa Shanonist ning soolokitarristi rolli võttis üle bändi solist Taavi Immato.


Laevatee

Laevatee (ka faarvaater, laevajoom) on veetee osa, mis on veeliikluseks sobivaim ning navigatsiooniteabes avaldatud ja vajadusel meremärkidega tähistatud.

Ajalooliselt on faarvaater tähendanud ka ainult kitsast laevateed. Eesti keeles on kasutatud sõna "faarvaater" asemel ka sõna "sõiduvesi". Tänapäeval käsitletakse sõiduvett pigem veeteena, s.t alana, kus on veesõidukiga võimalik sõita.


Salme Põhikool

Salme Põhikool (endise nimega Jüri Suurhansu nimeline Salme 9-klassiline Kool) on põhikool Saare maakonnas Saaremaa vallas Salme alevikus aadressil Kuressaare maantee 1. Koolihoone asub Salme jõe põhjakaldal, Kuressaare poolt tulles jääb tee äärde paremale poole.

Kool alustas tegevust 1. septembril 1988. Kooli eelkäijad olid Salme Algkool (tegutses aastatel 1918–1988 kunagise Salme vallamaja ruumides) ja Tiirimetsa 8-klassiline kool (tegutses aastatel 1936–1988). Esimesel õppeaastal oli koolis 20 õpetajat ja 178 õpilast. 1988. aastal alustas õppetööd kaks esimest klassi, ehk teiste klassidega kokku kümme klassikomplekti, ja nii jätkati viis aastat. Kooli kõige suurem õpilaste arv on olnud 186.

Salme Põhikooli esimene direktor oli Arno Vinni. Tema auks on kooliõuel mälestuspink.

2008. aasta sügisel leiti kooli juurest mullatööde käigus esimene muinaslaev ja 2010. aasta arheoloogiliste kaevamiste käigus teine. Salme Põhikooli on oma tunnuslause: "Tõllu tugevus, viikingite visadus ja esiisade tarkus kahe mere vahel." Koolimaja ees on puidust viikingikuju, mille autor on Maire Põldma.


Julgeolekupolitsei Peaamet

Julgeolekupolitsei Peaamet (saksa keeles Hauptamt der Sicherheitspolizei) (lühend Sipo või SiPo) oli natsionaalsotsialistliku Saksa Riigi sisejulgeolekuasutus aastatel 1936 kuni 1939.

Julgeolekupolitsei Peaamet allus otse SS-Reichsführer ja Saksa Politsei Juhile (saksa keeles RFSS und Chef der deutschen Polizei) Heinrich Himmlerile.

1939. aastal liideti Julgeolekupolitsei Peaamet loodud Riigi Julgeoleku Peaametisse, III Peaametina.


Keava peakraav

Keava peakraav (ka Valtu-Keava peakraav) on kraav Raplamaal Kehtna vallas Linnaaluste ja Põrsaku külas.

Peakraavi pikkus on 5,8 km ning see suubub Põrsaku külas vasakult Vigala jõkke (86,6 km suudmest). Peakraavi valgla on 4,2 km². Peakraav algab Linnaaluste külas Keava raba põhjaservas ja Kõnnumaa maastikukaitseala piiril. Lähte piirkonda jäävad ka Keava põlispuud (park) ja Keava kahar mänd. Kraavi ületab Keava–Hõreda tee. Suudmest umbes 700 m edelas kulgeb Hertu–Põrsaku–Keava tee, umbes 1300 m edelas kulgeb Tallinna–Pärnu raudtee.

Peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.

Keava peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1110500.


Sõrve maantee

Sõrve maantee on tänav Saaremaal Salme alevikus. See on osa Kuressaare–Sääre maanteest.

Tänav kulgeb alates Salme jõest lõunasse kuni aleviku piirini. Jõest põhja pool on tänava nimi kuni aleviku piirini Kuressaare maantee.

Tänava ääres asuvad Salme Rahvamaja / Sõrve Külalistemaja, bussipeatus.


Moḩammad ‘Omar

Moḩammad 'Omar (umbes 1960 Nodeh Kandahāri lähedal – arvatavalt aprill 2013 Pakistan) oli Ţālebāni usuline ja poliitiline juht (mulla).

Ta kuulus eri andmetel Durrani hõimuliidu Popalzai või Noorzai hõimu. Afganistani islamivaimulikud nimetasid ta Amir ul-Mumininiks ehk kõikide usklike kaitsjaks.

Pärast Ţālebāni kukutamist 2001. aasta sügisel nähti teda viimati Kandahāris, kust ta põgenes sama aasta detsembris. Ameerika Ühendriikide sõjaväeluure andmetel peitis ta end Pakistanis ning juhtis sealt võitlust Ḩāmid Karzay valitsuse ja NATO julgeolekujõudude vastu.

Moḩammad 'Omarile kuuletusid teised selle piirkonna väljapaistvad sõjaväejuhid, näiteks Jalāloddīn Ḩaqqānī. Samuti tegi Moḩammad 'Omariga koostööd Gulbuddīn Ḩekmatyār.

29. juulil 2015 teatasid Afganistani võimud, et nende andmetel on mulla 'Omar üle kahe aasta surnud. Afganistani võimude käsutuses oleva info järgi suri ta aprillis 2013 Pakistanis loomulikku surma. 30. juulil 2015 kinnitas tema surma ka Ţālebān.


Rõue jõgi

Rõue jõgi (ka Kuusiku jõgi, kesk- ja alamjooksul ka Sillakõrtsu jõgi) on jõgi Raplamaal Kehtna vallas Hiie, Kalbu, Kumma, Käbiküla, Lellapere, Nadalama, Ohekatku, Palasi, Rõue, Saunaküla külas ja Kehtna alevikus, ning Rapla vallas Iira, Juula, Raela ja Väljataguse külas.

Jõgi suubub Väljataguse külas vasakult Vigala jõkke (69,1 km suudmest). Jõgi algab Palasi ja Ohekatku küla piiril, Kõnnumaa maastikukaitsealal. Lähtest umbes 1 km põhja poole jääb Keava raba, umbes 700 m kagu poole jääb Palasi raba (Lalli raba), umbes 1,5 km edelasse jääb Tallinna–Pärnu raudteeliin.

Rõue külas ületab jõe Tallinna–Rapla–Türi maantee. Nadalama ja Kalbu küla piiril ületab jõe Nadalama–Kalbu tee, samas läbib jõgi Räägu järve (Kehtna paisjärv). Käbiküla ja Kehtna aleviku piiril ületab jõe Kehtna–Põlma tee (Lassi sild). Raela, Väljataguse ja Juula küla piiril ületab jõe Rapla–Järvakandi–Kergu maantee (Sillakõrtsi sild). Suudmest umbes 1,8 km loodesse jääb Kuusiku lennuväli.

Jõgi on vähese orgaanilise aine sisaldusega heleda veega avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Jõe vett kasutavad majanduslikult (vee erikasutusloaga) ettevõtted Kehtna Elamu OÜ ja MTÜ Elupuu.

Rõue jõe registrikood on VEE1110600.


Kane'i laht

Kane'i laht (inglise Kane Basin) on Põhja-Jäämere osa Gröönimaa looderanniku ja Kanada põhjapoolseima saare Ellesmere'i vahel. Ta ühendab Smithi väina Kennedy väinaga ja on Narese väina osa. Gröönimaa rannikul jääb ta kirdes asuva Washingtoni maa ja edelas asuva Inglefieldi maa vahele. Ellersmere'i rannikul jääb ta Johani poolsaare ning Victoria ja Alberti mägede vahele.

Lahe pikkus on umbes 180 km ja suurim laius on umbes 130 km. Ümbritseb Washingtoni maa, Rasmusseni maa ja Inglefieldi maa rannikut.

Kane'i laht nimetati Elisha Kane'i auks, kelle juhitud ekspeditsioon ületas lahe, kui nad otsisid 1854. aastal kadunud Franklini ekspeditsiooni.


Kennedy väin

Kennedy väin (inglise Kennedy Channel, taani Kennedy Kanalen) on väin Põhja-Jäämeres Gröönimaa ja Kanada põhjapoolseima saare Ellesmere'i vahel. Ta ühendab Kane'i lahte Halli lahega ja on Narese väina osa.

Väina pikkus on umbes 130 km ja laius on 24–32 km, keskmine sügavus 180–340 meetrit. Väinas on kolm saart: Taanile kuuluvad Franklini saar ja Crozieri saar ning Taani ja Kanada vaidlusalune Tartupaluk ehk Hansu saar. Väina lõunapiir ühendab Jacksoni ja Lawrence'i neeme, väina põhjapiir ühendab Bairdi ja Mortoni neeme.

Väina kaldad on asustamata. Looderannik Ellersmere'il on väga kaljune. Seal asuvat mäeahelikku nimetatakse Victoria ja Alberti mägedeks ning väina kaldal kerkib ta 1930 m kõrgusele (see pole aheliku kõrgeim tipp). Väina kagukaldaks on Gröönimaa poolsaar Washingtoni maa.

Väina nimetas Elisha Kane aastal 1854 oma teise polaarekspeditsiooni käigus, kui ta kadunud John Franklini ekspeditsiooni otsis. Pole selge, millise Kennedy auks sai väin nime. Võib-olla oli see polaaruurija William Kennedy, kellega ta kohtus paar aastat varem, kui mõlemad osalesid Franklini ekspeditsiooni otsimises, aga enamik ajaloolasi usub, et ta sai nime John Pendleton Kennedy auks, kes oli Ameerika Ühendriikide mereväeriigisekretär 1852–1853.


Baitullah Mehsud

Baitullah Mehsud (1974 – august 2009) oli Pakistani Waziristani provintsi juhtiv sõjapealik ning Tehrik-i-Taliban Pakistani juht. Tema käsutuses võis olla ligi 5000 võitlejat ning samuti võis ta korraldada Benazir Bhutto mõrvamise.


Idritsa

Idritsa on alev Venemaa Pihkva oblastis Sebeži rajoonis. Asub Idritsa jõe ääres.

Alevit läbib Moskva–Riia raudtee.


Fassaad

Fassaad (prantsuse keeles façade, ladina keeles facies, nägu) on hoone esinduskülg, teistest sama hoone külgedest arhitektuurse lahenduse, kujunduselementide või muude tunnuste põhjal selgelt eristuv külg. See on harilikult hoone esisein, kuid võib olla ka tagasein või külgsein.

Sõna "fassaad" tuleb prantsuse keelest, kus "façade" tähendab esikülge ja nägu.

Argikeeles nimetatakse fassaadiks hoone kõiki välisseinu.

Arhitektuuris on hoone fassaad sageli projekteerimise seisukohast väga oluline, sest kujundab hoone üldmulje.

Paljude majade fassaad on ajalooline ja kohalikud eeskirjad või teised seadused piiravad selle muutmist või isegi keelavad seda.

Uue maja projekteerimisel tuleb arvestada, et fassaad läheks kokku ümbrusega, sealhulgas lähedaolevate majade fassaadidega.


Ahmad Shuja Pasha

Kindralleitnant Ahmad Shuja Pasha (sündinud 1952) on praegune Pakistani Inter-Services Intelligence'i (ISI) direktor.


Raudalu

Raudalu on asum Tallinnas Nõmme linnaosas. Asum paikneb linnapiiri ääres, külgnedes Ülemistejärve, Liiva ja Männiku asumiga. Raudalu asum piirneb ka Rae, Kiili ja Saku vallaga. Asumi pindala on 1,8 km².


Kommunarka

Eriobjekt Kommunarka (vene keeles Спецобъект «Коммунарка») oli Venemaal Moskva oblastis asuv endise NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi rahvakomissari Genrih Jagoda suvila, kus aastail 1931–1950 hukati ja maeti NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Erinõupidamise otsusega Nõukogude Liidu partei- ja riigitegelasi ning sõjaväelasi.

Eriobjekt Kommunarka asub Moskva linna ümbritsevalt Moskva ringteelt Kaluga poole suunduva maantee 24. kilomeetril.

Endisel erirežiimiga objektil hukati ja maeti poliitiliste repressioonide käigus teadaolevalt Aleksei Rõkov, Nikolai Buhharin, Nikolai Krestinski, Bela Kun ja Dmitri Pavlov.


Vana-Mustamäe

Vana-Mustamäe on asum Tallinnas Nõmme linnaosas. Asum piirneb Kadaka, Mustamäe, Nõmme, Hiiu, Pääsküla, Mäeküla ja Astangu asumiga. Vana-Mustamäe asumi pindala on 1,98 km².


Rahumäe

Rahumäe on asum Tallinnas Nõmme linnaosas.

Asum piirneb Mustamäe, Järve, Liiva, Männiku ja Nõmme asumiga. Rahumäe asumi pindala on 1,62 km².


Liiva (Tallinn)

Liiva on asum Tallinnas Nõmme linnaosas. Asum piirneb Raudalu, Ülemistejärve, Männiku, Rahumäe ja Järve asumiga. Liiva asumi pindala on 2,64 km².

Asum on saanud nime Liiva kõrtsi järgi, mida on mainitud juba 1798. aastal Mellini atlases.

Asumis tegutseb 2011. aastast saadik Liiva Külaselts.


Monika Tamla

Monika Tamla (1992–2017 Monika Tamla-Kelder; sündinud 18. novembril 1971) on eesti ajakirjanik ja riigiametnik.

Ta on lõpetanud 1990. aastal Tallinna Reaalkooli, 1995. aastal Tallinna Tehnikaülikooli majandusarvestuse õppesuunal ökonomistina (haridus võrdsustatud magistrikraadiga) ning 2000. aastal Eesti Diplomaatide Kooli diplomaatia ja rahvusvaheliste suhete alal. Aastatel 2001–2004 õppis ta Tartu Ülikooli politoloogia magistriõppes.

Aastatel 1996–2001 töötas ta OÜ-s Balti Müügiedendusagentuur.

Eesti Televisioonis alustas Tamla tööd ülikooliõpingute kõrvalt 2001. aasta veebruaris, kui ta valiti ETV ilmateadustajaks. Aastatel 2001–2018 oli ta Eesti Televisiooni / Eesti Rahvusringhäälingu teleuudiste saatejuht-toimetaja, töötades algul "Terevisiooni" uudistetoimetajana ja 2007. aastast "Aktuaalse kaamera" saatejuht-toimetajana.

Lisaks uudistesaadetele on Tamla juhtinud selliseid ETV erisaateprojekte nagu "Teadlaste öö" ning teinud otseülekandereportaaže Eesti presidendi vastuvõttudelt ja üldlaulupeolt ning osalenud eeskätt valimis- ja muude poliitikasaadete tegemisel. Kuid ta on andnud oma panuse ka meelelahutus-, arutlus- ja liiklussaadete, näiteks saadete "Laululahing", "Tänavaristlejad", "Mida teie arvate?", "Tippkohtumine", "Teletaip", "Suur digiõhtu" tegemisse.

2017. aasta lõpus, kui ETV uudistetoimetust oli tabanud Eesti Rahvusringhäälingu juhtkonna- ja struktuurimuudatustest tingitud töötajate koondamise ja omal soovil lahkumise laine ning tööõhkkond oli eriti pingeline, algatas Monika Tamla olukorrale lahendust leida soovides rahvusringhäälingu nõukogule esitatud töötajate ühispöördumise. 2018. aasta mais lahkus Tamla omal soovil ERR-ist töölt, viimast korda juhtis ta "Aktuaalse kaamera" uudistesaadet 1. mail 2018.

Alates 14. maist 2018 töötab ta Riigikantselei tippjuhtide kompetentsikeskuse nõunikuna.


Kivimäe (Tallinn)

Kivimäe on asum Tallinnas Nõmme linnaosas. Asum piirneb Hiiu, Nõmme ja Pääsküla asumiga. Kivimäe asumi pindala on 2,22 km².

Piirkond on nime saanud Tallinna–Keila raudtee ehitamisel kaevatud künnise (kivimäe) järgi.


Hiiu

Hiiu on asum Tallinnas Nõmme linnaosas. Asum piirneb põhjas Vana-Mustamäe asumi, idas Nõmme asumi ja kagus Kivimäe asumiga. Hiiu asumi pindala on 2,63 km².


Nõmme asum

Nõmme on asum Tallinnas Nõmme linnaosas. Asum piirneb Pääsküla, Kivimäe, Hiiu, Vana-Mustamäe, Mustamäe, Rahumäe ja Männiku asumi ning Saku vallaga. Nõmme asumi pindala on 4,8 km².


Jamī‘at ‘Ulimā-e Islām

Jamī'at 'Ulimā-e Islām (lühend JUI; urdu keeles جمیعت علمائے اسلام; inglise keeles Assembly of Islamic Clergy) on Pakistani partei. Partei on asutatud 26. oktoobril 1945.


Noblessneri sadam

Noblessneri sadam (aastail 1918–1940 ja 1993–2013 Peetri sadam) on sadam Tallinna lahe ääres Miinisadama ja Lennusadama vahel.

2010. aastal rajati Peetri sadama ühte basseini väikesadam jahisadam. Samas kõrval arendatakse Noblessneri sadamalinnakut.

BLRT Grupp taotles kogu Peetri sadama nime muutmist Noblessneri sadamaks ning Tallinna Linnavalitsus muutis 2. oktoobril 2013 sadama nime ära. Eelnevalt oli ettepanekuga nõus ka Kohanimenõukogu.


Guido Arro

Guido Arro (11. juuli 1926 Tallinn – 2. september 2010) oli eesti arst.

Ta lõpetas 1945. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1951. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 1950. aastal asus ta tööle Tartu tuberkuloosidispanserisse.

Alates 1951. aastast teenis ta viis aastat arstina Nõukogude armees.

1957. aastast töötas Guido Arro Tartu linna laste luu-liigesetuberkuloosi sanatooriumi peaarstina ning 1963. aastast 19 aastat Tartu tuberkuloosidispanseri peaarstina. Aastatel 1966–1970 oli ta Tartu linna tervishoiuosakonna juhataja. Arro jäi pensionile 1996. aastal.


Suur Tõll (ploom)

'Suur Tõll' on kollase ploomi sort.

Sorti iseloomustavad erakordselt suured viljad – üks vili võib kaaluda 100 g, vahel isegi 150 g.

Keskmine mass on tavaliselt umbes 66 g, 1973. aastal oli keskmine rekordiliselt 85 g.

Selle aretasid Arthur Jaama ja Eevi Jaama Polli katsejaamas.


Odvardt Helmoldt von Lode

Odvardt Helmoldt von Lode (signatuur O.H. de Lode Chalcogr. Reg. Soc. Dan. Sculps; u. 1726 – 3. september 1757 Kopenhaagen) oli Eestimaa päritolu taani kunstnik ja vasegraveerija.

Tema vanavanaisa Gustav von Lode (1633–1705) oli Eestimaa meeskohtunik ja ajaloolane. Tema vend Gustav de Lode noorem (u.1720–1752) ja õde Anna Alexia Constantia de Lode (1737–1765) olid samuti Taani kunstnikud ja vasegraveerijad, kes valmistasid gravüüre muuhulgas Erik Pontoppidani teostele.


Pääsküla küla

Pääsküla on ajalooliselt tuntud küla Tallinna kesklinnast 12 km kaugusel kagu pool Pääsküla jõe ääres kohas, kus seda ületab Tallinna suunduv kirde-edelasuunaline tee (mis praegu on tuntud kui Pärnu maantee).

Küla järgi on nime saanud Keila lademe Pääsküla kihistik.


Jalāloddīn Ḩaqqānī

Mawlawī Jalāloddīn Ḩaqqānī (جلال الدين حقاني) (umbes 1939 – 3. september 2018) oli Afganistani väepealik.

Ta osales Nõukogude-Afganistani sõjas ning hiljem sai temast Ţālebāni väejuht. Ta kuulub puštu Jadrāni hõimu, kelle elukoht on Paktīā provints.

2015. aastal levis teave, et ta suri 2014. aastal. Kinnitust sellele pole seni saadud.


Vikipeedia:Bot policy

en: Requests for the bot flag should be made on this page. This wiki uses the standard bot policy, and allows global bots and automatic approval of certain types of bots. Other bots should apply below.


Iris (kohvik)

Kohvik Iris oli toitlustusasutus Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis aadressil Vabaduse puiestee 39. Kohvik asutati 1988. aastal endise raamatukaupluse ruumidesse.

Aastaid pidas kohvikut osaühing Sinestar. Alates 2009. aastast kuulus kohvik osaühingule Villems Kaubandus. Kohvik suleti 2014. aasta alguses. Diner Food OÜ avas seal sama aasta aprillis kohviku Diner.


No pasarán

"No pasarán!" on hispaaniakeelne propagandaloosung, mis väljendab kaitsja tahet kaitsta oma positsioone vaenlase vastu.

Prantsuse kindral Robert Nivelle kasutas seda (prantsuse keeles: Ils ne passeront pas!) Verduni lahingus (seda on omistatud ka Philippe Pétainile).

Hispaania kommunist Dolores Ibárruri kasutas seda Hispaania kodusõja ajal Madridi piiramise (Madridi lahing) käigus, kui ta pidas 18. juulil 1936 oma kuulsa kõne "No Pasarán", millest sai pärast seda rahvusvaheliselt tuntud antifašistlik loosung. Kindral Francisco Franco vastuloosung oli "Hemos pasado" ("Me pääsesime läbi"), mida ta ütles pärast Madridi vallutamist.


Baltisaksa Kultuuri Selts Eestis

Baltisaksa Kultuuri Selts Eestis on baltisaksa kultuuriga tegelev selts, mis asutati Tallinnas 1988. aasta detsembris (hiljem vormistati see mittetulundusühinguks).

Seltsi rajasid 22 Eesti ajaloolast, kunstiteadlast, arhivaari, filoloogi ja huvilist eesmärgiga tutvustada ja teadvustada baltisakslaste rolli ja mahukat kultuuripärandit Eesti ühiskonnas.

2014. aasta seisuga on seltsis 59 liiget.


Piiphein

Piiphein (Luzula DC.) on loaliste sugukonda kuuluv taimede perekond.

Perekonda kuulub süstemaatikast olenevalt 80–140 liiki.

Piipheinad kasvavad kõikjal maailmas. Kõige suurem on nende mitmekesisus Euraasia parasvöötmes.

Piipheinad on mitmeaastased, harvem üheaastased rohttaimed. Nad kasvavad 20–80 cm kõrgeks. Lehed on lamedad, suletud lehetupega, lehetupest välja kasvavad lehed on suuremad kui varrele kinnituvad.

Õisikuks on kõige sagedamini pööris või sarikas. Õis on 6 õielehega, mis on alusel kokku kasvanud, teravad või hambulise servaga, ühesuurused ja tumedad. Emakakael on niitjas või vaevumärgatav, emakasuid on umbes 3 ja idulehti on samuti umbes 3.

Vili on ühekambriline kolmnurkne kupar, mis lõheneb pikuti kolmeks. Seemneid on umbes 3. Nad on munajad, piklikud või ümarad ja nende ühes otsas on arenenud jahukas lise.


Käsk nr. 227

Käsk nr. 227 oli Jossif Stalini 28. juulil 1942 antud päevakäsk.

Tuntuks on ta saanud juhtlause "Mitte sammugi tagasi!" (vene keeles "Ни шагу назад!") pärast, millest sai Nõukogude Liidu sõjalise vastupanu loosung.

Ühelgi ülemal polnud õigust taanduda ilma vastavat käsku saamata. Igaüks, kes seda tegi, anti sõjatribunali alla.

Käsk nr. 227 sätestas, et iga rinne peab distsipliinirikkumistes süüdistatud sõduritest looma 1–3 trahvipataljoni, mis saadetakse rinde kõige ohtlikumatesse lõikudesse. Iga rinne pidi eraisikutest ja allohvitseridest looma ka trahviroodu. Aastatel 1942–1945 määrati trahvipataljonidesse 427 910 sõdurit.

Samuti sätestas käsk, et igas armees tuleb luua tõkkeüksused, kes tulistaksid argpükse ja põgenevaid vägesid tagalast. Kahe esimese kuu jooksul pärast käsku lasksid tõkkeüksused üle 1000 sõduri maha ja saatsid üle 130 tuhande sõduri trahvipataljonidesse.

Käsu preambulis märgiti, et kumbagi meetodit kasutasid sakslased edukalt NSV Liidu vastupealetungi tõrjumiseks 1942. aasta alguses.

Kolme kuu pärast, 29. oktoobril 1942 loobuti kohustuslikest tõkkeüksustest. Iga rinde juhatus sai õiguse otsustada, kas neid tarvitada või ei, kuid üldiselt neid ei kasutatud, sest väeülemad pidasid seda elavjõu raiskamiseks.


Melanie Kaarma

Melanie Kaarma (sündinud Melanie Lõhmus; 4. august 1923 Tsooru – 26. august 2009 Tallinn) oli eesti kostüümikunstnik, rahvarõivaste uurija ja rekonstrueerija.

Ta sündis Võrumaal Tsoorus väiketaluniku perekonnas. Haridusteed alustas ta Sangaste algkoolis ja jätkas aastatel 1940–1942 Valga naiskutsekoolis.

Erialase hariduse omandas Melanie Lõhmus aastatel 1942–1944 Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Koolis ja seejärel 1944–1948 Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis. Instituudi lõpetas ta kunstilise kostüümi erialal. Tarbekunsti instituudis õppimise kõrvalt õppis tulevane kunstnik Tallinna Kergetööstuse Tehnikumis, mille lõpetas samuti 1948. aastal.

Tema esimesed moejoonised avaldati ajakirjas Eesti Naine veel ajal, mil ta õppis. Pärast tarbekunsti instituudi lõpetamist 1948. aastal asus Melanie Kaarma tööle Kunstitoodete Kombinaadi tekstiiliateljee moekunstnikuna. Sellel ametikohal töötas ta 1957. aastani, olles ühtlasi perioodil 1952–1957 moeajakirja Moealbum kunstnik ja vastutav toimetaja.

Aastatel 1954–1976 oli Melanie Kaarma Leningradis ilmunud moeajakirjade ja Modeli Sezona kunstnik ja kujundaja.

Ta oli arvukate teatri- ja koorikostüümide autor. Melanie Kaarma lavakostüüme kasutati Vanemuise 1949. aasta lavastustes "Põikpead" ja "Nahkhiir", Estonia 1950. aasta lavastuses "Traviata" ja 1963. aasta lavastuses "Minu veetlev leedi". Tema rahvarõiva motiivides kostüümides on laulupidudel esinenud mitmed koorid ja koorijuhid.

Koos Aino Voolmaaga oli Melanie Kaarma 1981. aastal ilmunud ja tänini nõutud teatmeteose "Eesti rahvarõivad" autor. Samuti osales ta Eesti entsüklopeedia rahvarõivaid ja ajaloolist riietust kujutavate värvitahvlite kujundamisel.

Ta suri 26. augustil 2009 ja maeti sama aasta 28. augustil Tallinna Metsakalmistule.


Juri Nikulin

Juri Nikulin (vene Юрий Владимирович Никулин; 18. detsember 1921 Demidov, Smolenski oblast, Vene NFSV – 21. august 1997 Moskva) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa filminäitleja ja tsirkuseartist.


Aja meistrid

"Aja meistrid" on Eesti 2008. aastal loodud animatsiooni elementidega dokumentaalfilm.

Filmi autor on Mait Laas ja helilooja Tõnu Kõrvits. Eesti nukufilmi ajaloo kaht suurkuju – Elbert Tuganovit ja Heino Parsi – käsitlev linateos valmis mõneti planeeritult Eesti nukufilmi 50 aasta juubeli puhul. Kaheaastase valmimisprotsessi ajal suri üks filmi peategelastest – Elbert Tuganov.

Animatsiooni elementidega dokumentaalfilmis ei astu Tuganov ja Pars vaataja ette mitte ainult elusuuruses, vaid ka nukuna. Samuti on kasutatud tasapinnalist lamedekoratsiooni. Linateosesse on põimitud ajastu kroonikakaadreid, vanu fotosid ning nukumeistrite loomingu katkendeid.

Mait Laasi jaoks on "Aja meistrid" debüüt dokumentaalfilmide alal.


Ernst Kaltenbrunner

Ernst Kaltenbrunner (4. oktoober 1903 Ried im Innkreis – 16. oktoober 1946 Nürnberg) oli Saksamaa jurist, kes töötas natsionaalsotsialismi ajal politsei- ja julgeolekuametnikuna. 30. jaanuarist 1943 kuni 12. maini 1945 oli ta Riigi Julgeoleku Peaameti juhataja (talle allusid ka Gestapo ja koonduslaagrid). USA sõjaväelased arreteerisid Kaltenbrunneri 12. mail 1945 Austria territooriumil. Teda süüdistati juudi rahva hävitamise plaani üheks arhitektiks olemises ja selles, et ta andis korralduse tappa laagrites neli miljonit juuti. Nürnbergi tribunali mõistis Kaltenbrunneri surma ja ta hukati.

Nürnbergis läks ta hukkamisele kolmandana von Ribbentropi ja Keiteli järel. Tegelikult oleks pidanud olema esimene hukatav Göring, ent ta jõudis paar tundi enne endalt elu võtta. Hukkamisel viibinud Ameerika Ühendriikide ajakirjanik Howard Kingsbury Simth kirjeldas Kaltenbrunneri hukkamist nii: "Ta astus hukkamisruumi kell 01.36, kandes oma sinise kaherealise pintsaku all kampsunit. Tema kõhetu, elukogenud nägu oli vanadest duelliarmidest krimpsus. Ta näis hirmunud, kui ta ruumis ringi vaatas. Ta niisutas närviliselt oma huuli, kui pöördus, et tapalavale tõusta, kuid tema sammud olid kindlad. Ta ütles oma nime rahuliku madala hääletooniga. Kui talle anti võimalus viimaseks sõnaks, ütles ta: "Ma armastasin oma saksa rahvast ja oma kodumaad kogu südamest. Ma olen täitnud oma kohust oma rahva seaduste järgi ja ma kahetsen, et minu rahvast juhtisid sel ajal mehed, kes ei olnud sõdurid, ning sooritasid kuritegusid, millest mina polnud teadlik." Kui talle must kott pähe tõmmati, kõneles ta ikka veel vaikselt. Tõlk tõlkis tema sõnad: "Saksamaa, õnn kaasa"."


Halli laht

Halli laht (inglise Hall Basin) on väin Põhja-Jäämeres Gröönimaa ja Kanada põhjapoolseima saare Ellesmere'i vahel. See ühendab Kennedy väina Robesoni väinaga ja on Narese väina osa.

Halli laht sai nime ameerika polaaruurija Charles Francis Halli auks. Väin nimetati laheks, sest esialgu arvati, et tegemist ongi lahega.

Kõige laiemas kohas on Halli laht 178 km lai.


Tux

Tux on operatsioonisüsteemi Linux maskott, mis on tuntuim Linuxiga seostatud bränd alates 1996. aastast, mil Larry Ewing joonistas rahuoleva pingviini avaliku konkursi jaoks, ajendatuna Linuxi tuuma looja Linus Torvaldsi pingviinivaimustusest.


20. juuli vandenõu

20. juuli vandenõu (saksa keeles tuntud kui Das Attentat vom 20. Juli 1944) oli tähtsaim Adolf Hitleri vastu suunatud tapmis- ja riigipöördekatse.

Rohkem kui 200 osavõtja seas oli üks kindralfeldmarssal (Erwin von Witzleben), 19 kindralit, 26 ooberstit, kaks suursaadikut, seitse diplomaati, üks minister ning mitmed teised riigiametnikud. Vandenõu eesmärgiks oli esmalt tappa Adolf Hitler ning võtta üle riigi poliitiline ja sõjaline juhtimine, misjärel oleks võimalikult kiiresti sõlmitud rahu liitlasvägedega.

Vandenõus osalenud proovisid Hitlerit tappa viiel korral, kuid kõik katsed olid ebaõnnestunud. Hitleri tapmise muutis keerulisemaks ka Gestapo, mis oli hakanud kahtlustama, et sõjaväe peastaabis töötavad ohvitserid plaanivad Hitleri vastu atentaati. Viimaks plaaniti Hitler tappa, lõhates Ida-Preisimaal Hundikoopas toimunud koosoleku ajal pommi, mis oli peidetud kohvrisse. Pommi paigutas ruumi kolonelleitnant Claus von Stauffenberg, kes lahkus seejärel telefonikõne tegemiseks ruumist. Arvatavalt liigutas kohvrit kolonel Heinz Brandt, kes polnud vandenõust teadlik. Pomm plahvatas mõni minut hiljem. Plahvatuses hukkus üks ning veel kolm sõjaväelast, sealhulgas Brandt, surid hiljem plahvatuses saadud vigastustesse, kuid Hitler jäi ellu.

Plahvatusele järgnenud nädalatel arreteeris Gestapo kõik, kel oli vandenõuga väiksemgi seos. Kokku arreteeriti üle 7000 inimese, kellest 4980 hukati. Mitmed vandenõulased sooritasid enne kohtuistungit või hukkamist enesetapu.

Seda vandenõud on kajastatud mitmes filmis, millest tuntuim on tänapäeval vast 2008. aastal valminud "Operatsioon "Valküür"".


Niko Kranjčar

Niko Kranjčar (sündinud 13. augustil 1984 Zagrebis) on endine Horvaatia jalgpallur.

Kodumaal Horvaatias on Kranjčar mänginud kahes riigi suuremas klubis: Zagrebi Dinamos ja Spliti Hajdukis. Et klubid on Horvaatia jalgpallimaastikul vihased vastased, põhjustas poolkaitsja siirdumine Dinamost Hajdukisse 2005. aastal suurt meediakära. 2006. aasta augustis müüs Hajduk mehe Inglise kõrgliiga klubile Portsmouthile ning 2009/2010. aasta hooaja hakul vahetas Kranjčar pärast mitmeid spekulatsioone koduklubi, siirdudes Tottenhami, kus tema treeneriks sai poolkaitsja kolm aastat varem Portsmouthi toonud Harry Redknapp.

Horvaatia koondises tegi Kranjčar debüüdi 2004. aasta augustis, kui rahvusmeeskonna juhendajaks oli tema isa Zlatko Kranjčar.


Estobuntu

Estobuntu on Ubuntu baasil koostatud eestikeelne operatsioonisüsteem.

Operatsioonisüsteemiga on kaasas tugi MP3-failide, Flashi, DivX-failide ja DVD-de esitamiseks, samuti on Firefox vaikimisi eestikeelne ja sisaldab eesti konteksti jaoks seadistatud reklaamitõrjet Adblock Plus.

Optiliselt kettalt käivitatud süsteemis, s.t juba enne paigaldamist saab kasutada Kõu mobiilseid seadmeid.

Estobuntu sisaldab kaugabirakendust, mis võimaldab Estobuntu süsteemidele interneti kaudu tugiteenust pakkuda.

Estobuntu 14.04 versiooni Live-DVD kasutamiseks on soovituslik vähemalt 2 GB RAM-mälu.


Erwin von Witzleben

Job-Wilhelm Georg Erwin von Witzleben (4. detsember 1881 Breslau (tänapäeval Wrocław, Poola) – 8. august 1944 Berliin) oli Saksamaa sõjaväelane (alates 1940. aastast kindralfeldmarssal) ning 20. juuli vandenõust osavõtja.


Georg von Brevern

Karl Georg von Brevern (vene keeles Егор (Георгий, Карл Георг) Иванович фон Бреверн; 4. august 1807 Kehra – vkj 23. juuni / 5. juuli 1892 Berliin) oli baltisaksa päritolu ajaloolane, genealoog, tarbetekstide autor ja Venemaa riigitegelane.

Ta õppis 1827–1831 Tartu Ülikoolis (mag. 1834), 1835–1838 reisis Saksamaal, Šveitsis ja Itaalias, oli 1839–1844 Eestimaa rüütelkonna sekretär, salanõunik, Keiserliku Kantselei II Osakonna ametnik, 1862. aastast kohtureformi teostamise komisjoni liige, tõeline salanõunik, senaator (1867) ja Riiginõukogu liige.


Taarka (film)

"Taarka" on 2008. aasta Eesti dokumentaalaineline draamafilm setu rahvalaulikust Hilana Taarkast.

Filmi on lavastanud Ain Mäeots, nimiosades on Inga Salurand, Siiri Sisask ja Marje Metsur. Enne filmi lavastamist tõi Ain Mäeots 2005. ja 2006. aastal Obinitsas setu seltsimaja õuel lavale Kauksi Ülle kirjutatud näidendi "Taarka", millel film põhinebki.

"Taarka" filmiti 90 protsendi ulatuses Setumaal, kuid filmivõtteid tehti ka Haapsalus, Viljandis, Soomes ja Lätis Kalniene külas.


Johannes Brever (1616−1700)

Johannes Brever (ka Breverus) (11. märts (vkj) 1616 Eisleben, Mansfeldi krahvkond – 12. mai (vkj) 1700 Riia) oli pedagoog, vaimulik ja kirjanik, Breverni aadlisuguvõsa Liivimaa liini rajaja. A-st 1690 oli ta Riia superintendent.


Salto (arhitektuuribüroo)

Salto AB on arhitektuuribüroo Tallinnas.

Salto asutasid 2004. aastal arhitektid Karli Luik, Maarja Kask ja Ralf Lõoke.

Salto arhitektid Maarja Kask ja Ralf Lõoke, skulptor Neeme Külm ning kuraator Ingrid Ruudi olid Veneetsia 11. arhitektuuribiennaalil 2008. aastal Venemaa ja Saksamaa paviljonide vahele paigutatud keskkonna- ja geopoliitilise ruumiinstallatsiooni "Gaasitoru" autorid.


Maaülikooli spordihoone

Eesti Maaülikooli spordihoone on Tartus Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav 3, Eesti Maaülikooli linnakus asuv spordihoone.

Hoone projekteeris arhitektuuribüroo Salto AB. Hoone avati 7. septembril 2009 sõnadega "Terves kehas Tartu vaim!".

Tartu linnavalitsuse konkursil "Aasta parim ehitis 2009" tunnistati Eesti Maaülikooli spordihoone aasta parimaks uusehitiseks Tartus, rõhutades silmapaistvat maastikku sulanduvat arhitektuurset lahendust ning puidu uuenduslikku kasutamist avaliku hoone fassaadimaterjalina.


Püha Vaimu kirik

Tallinna Püha Vaimu kirik Tartu Püha Vaimu kirik Pärnu Püha Vaimu kirik, endine kirik Pärnus Wackeni Püha Vaimu kirik Saksamaal Püha Vaimu kirik Sitsiilias Püha Vaimu kirik Inglismaal


Sartang

Sartang (vene Сартанг, jakuudi Сартаҥ) on jõgi Venemaal põhjaosas Sahhas.

Jõgi algab Verhojanski mägedest ning voolab läbi Jana mägismaa põhja. Dulgalahhiga ühinedes moodustab ta Jana jõe.

Sartangi jõe pikkus on 620 km, valgala pindala 17 800 km². Keskmine äravool on umbes 50 m³/s. Laevatatav suudmest 174 km kaugusele.


Côn Sơni saared

Côn Sơni saared (vietnami Côn Đảo) on 16 saarest koosnev saarestik Lõuna-Hiina meres Vietnami ranniku lähedal.

Saarte pindala on 75 km². Saared on mägised, kõrgus kuni 557 m. Nad kuuluvad Vietnamile Ba Ria-Vung Tau provintsi. Nad on 185 km kaugusel Vung Taust, mis on Ba Ria-Vung Tau provintsi keskus, kuid manner ja mitu provintsikeskust asuvad märksa lähemal, vähem kui 100 km kaugusel.

Saared on asustatud. Seal elab umbes 5000 inimest.

Saartel on Cỏ Ốngi lennujaam.

16. juunil 1702 asutas Briti Ida-India Kompanii saartele asunduse. 2. märtsil 1705 saarel olev asula ja garnison hävitati.

Ajal, mil Vietnam oli Prantsuse Indohiina koosseisus, asutasid prantslased Côn Sơni suurimale saarele vangla. Sel ajal nimetati seda Con Loni saareks ja vangla kandis sama nime.

1984. aastal võttis Vietnam palju saari saarestikus kaitse alla ja sinna moodustati Côn Sơni rahvuspark. 1998 rahvusparki laiendati. Kaitstavate loomaliikide hulka kuuluvad bissa, rohekilpkonn ja dugong. Kaitstavate ökosüsteemide hulka kuuluvad mererohutasandikud, korallrifid ja mangroovimetsad.

1990. aastal avastati saarestikust 1690. aasta Hiina laeva vrakk. Kuni 1992. aastani toimunud uuringutel leiti vrakist umbes 60 000 eset, peamiselt Qingi dünastia ajast pärit Hiina portselani. Osa leidudest on näha Vung Tau muuseumis.


Toomas Hirvoja

Toomas Hirvoja (sündinud 22. novembril 1966) on eesti õigeusu (MPEÕK) vaimulik.

Lõpetas 1985. aastal Tallinna 44. Keskkooli XIX lennu. Läbis kohustusliku ajateenistuse Nõukogude armees.

Pühitseti 1992. aastal diakoniks, teenis sama aasta 11. septembrist 31. detsembrini Tallinna Nõmme Ristija Johannese kogudust. Hiljem teenis diakonina Tallinna Neeva Aleksandri peakirikus.

Preestriks pühitseti ta 7. märtsil 1999. Algul teenis ta Neeva Aleksandri (Aleksandr Nevski) peakiriku eesti kogudust, hiljem Tallinna Kopli Püha Nikolause kogudust. Alates 11. juunist 2006 on ta Tallinna Nõmme Ristija Johannese koguduse esipreester.

Oli 2000. aastal üks Püha Issidori Õigeusu Kirjastusseltsi asutajaid ja juhib siiani selle tegevust. Kirjastusseltsi liikmed on tõlkinud eesti keelde arvukalt õigeusu kirjandust, koostanud ja välja andnud kirikuloolisi, hariduslikke ja palveraamatuid.

Isa Toomas Hirvoja on Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Sinodi liige. Ta on olnud koguduste teenimise kõrval ametis ka Sinodi sekretärina ning Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Korneliuse referendina.

Osales eesti-vene õigeusu seletava sõnastiku, eestikeelse õigeusu palveraamatu ja raamatu "Õigeusu alused" koostamises.

Raamatute "Meie püha isa, Optina kloostri staaretsi munkpreester Leonidi elulookirjeldus" (1999), "Õigeusu hingekarjased Eestimaal" (2002), "Kiriku saladus" (2007), "Mitte sellest maailmast" (2008) ning "Seitse leiba ja pisut kalukesi" (2010) toimetaja.


T-90

T-90 on moodsaim Venemaal toodetav lahingutank. T-90 põhineb T-72BM-il. Lisaks Venemaa relvajõududele on T-90 kasutusel ka Indias ja Alžeerias ning Saudi Araabia teatas 2008. aastal tehingust nende ostmiseks.


Carl Julius Albert Paucker

Carl Julius Albert Paucker (vene Карл Юлиус Паукер; 22. aprill 1798 Simuna pastoraat – vkj 22. november 1856 Tallinn) oli baltisaksa õigusteadlane, ajaloolane, arheograaf ja genealoog.

Carl Julius Albert Paucker õppis 1815–1817 Tartu Ülikoolis õigusteadust, seejärel Göttingenis, Jenas, Bonnis ja Heidelbergis. Göttingenis ja Jenas sai õigusteaduse ja filosoofia doktorikraadid, töötas Tallinnas advokaadina, 1819 Virumaa ja Järvamaa meeskohtu sekretärina ning 1820–1821 Toomkooli inspektorina Tallinnas. Seejärel töötas maanõunik Johann von Grünewaldti juures ja oli 1840–1856 Eestimaa kubermangu prokurör.

Ta kuulus noorte haritlaste ühendusse Fraternitas Revaliensis ja tema juhtimisel loodi 1825. aastal Eestimaa Üldine Avalik Raamatukogu (Estländische Allgemeine Öffentliche Bibliothek), ning 1842. aastal baltisakslastest liikmeskonnaga Eestimaa Kirjanduse Ühing, mille asepresidendiks oli ta kuni surmani. Samuti oli ta Eestimaa Provintsiaalmuuseumi asutamisele alusepanija ja sealne konservaator ehk varahoidja.

Ta avaldas teoseid Eesti ajaloo, õigusteaduse, genealoogia ja mõisate kohta.

1854 sai ta 35-aastase teenistuse eest Püha Vladimiri ordeni 4. klassi kavaleriks.


Vjatšeslav Ivanov (ajakirjanik)

Vjatšeslav Ivanov (vene Вячеслав Владимирович Иванов) on venekeelne Eesti ajakirjanik, ajalehe Estonija peatoimetaja aastatel 1992–1997.

Ta on lõpetanud Leningradi Riikliku Ülikooli 1983. aastal ajakirjanduse erialal. Ivanov on töötanud Novossibirski ajalehtedes Molodost Sibiri (Молодость Сибири), Sovetskaja Sibir (Советская Сибирь) ja Vetšerni Novossibirsk (Вечерний Новосибирск). Ta on töötanud Eesti venekeelses ajalehes Sovetskaja Estonija, algul korrespondendi, hiljem peatoimetaja asetäitjana.


Asare mõis

Asare mõis (läti keeles Asares muiža, saksa keeles Assern) on mõis Lätis Aknīste piirkonnas Asare vallas Asares.

Teavet mõisa varasemate omanike kohta saab Asare luteri kiriku vitraažidelt, kus on kujutatud mõisa omanikke. Aastail 1561–1748 olid need Weissid, 1748–1756 Grimberg Altenbockide perest, 1756–1834 Holtid ja sealt võõrandamiseni von Waltherid (Walther-Wittenheimid). Kui Jaunsubate kirikla oli veel Asare mõisa karjamõis, asus seal piirkonna suurim viinaköök. Aastast 1924 tegutses peahoones kool, aga see hävis aastal 1926. Säilinud on arvukad kõrvalhooned, ühes neist asub vallamaja.

Mõisakompleks hakkas kujunema 1741 aastal, olles piirkonnas üks esimesi uusgooti stiili näiteid. Aastaks 1840 olid mõisakompleksis kõik hooned sellele stiilile vastavalt uuendatud. 1749. aastal ehitatud peahoonest on järele jäänud vaid varemed, ent mõisakompleks ise on hästi säilinud. Alles on mõisavalitseja maja ja teenijate maja, ait, puuviljaaait, kaks pruulikoda, pruulmeistri maja, pruulikodade majandushooned, aidad, aedniku maja, laut, sepikoda. Mõisa juures olid ka kirik ja kõrts. Veidi eemal asuvad mõisa küünid ja tuuleveski varemed. Mõisakompleksi juurde kuulub ka mõisa rahula.

Park rajati 18. sajandil ja on vabakujundusega. Parki piirab graniidist (maakivist) kiviaed. Park oli liigirikas, seal kasvavad praegugi mitmed võõrliigid: Douglase kuusk, euroopa nulg, siberi nulg. Pargis asub nn Templimägi, kust avaneb hea vaade mõisale.


Wertingen

Wertingen on linn Saksamaal Baieri liidumaal Švaabimaa ringkonnas Dillingeni kreisis, Wertingeni valla keskus. Asub Dillingenist 13 km kaugusel idas ja Augsburgist 28 km kaugusel loodes.


Neresheim

Neresheim on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Ostalbkreisis, Neresheimi valla keskus. Asub Heidenheimist 16 km kaugusel kirdes ja Aalenist 20 km kaugusel kagus.

Linna juures asub Neresheimi klooster.


Stukmaņi mõis

Stukmaņi mõis (Stukmaņu muiža, saksa keeles Stockmannshof) oli mõis Lätis Koknese kihelkonnas. Tänapäeval asub endine mõisasüda Aizkraukle piirkonnas Klintaine vallas Stukmaņis.

Mõis sai alguse 15. sajandil, mil omanikuks oli Johann Loksten, aga peagi sai mõisa omanikuks Arend Stockmann. 16. sajandil kandis mõis juba praegust nime. 18. sajandil said mõisa Kronstjernid, seejärel Baiernid, aga aastal 1780 Löwensternid. Aastal 1878 müüdi mõis Medemitele. Mõis sai esimeses maailmasõjas kannatada ning Läti riik omandas selle aastal 1920.

Mõisakompleks rajati 18. sajandi keskel. Kompleksi kuulusid tallid, laudad, aidad. Pärast võõrandamist ehitati see ümber kohalikuks keskuseks. Selle käigus kaotas mõis palju oma algsest baroksest välimusest. Säilinud on kaks lauta, torniga tall ja tõllakuur.

Park rajati mõisast Daugava poole eri tasanditele. Seda ilmestasid labürindid, paviljonid ja kasvuhooned.


Rongikoosseis

Rongikoosseis on mitmest veeremiüksusest koostatud tervik, mida on võimalik käsitleda rongina.

Raudteeveeremi puhul saab teatud juhtudel ühte tüüpi veeremiüksusi kokku haakida ja juhtida neid ühest juhikabiinist ühe rongina.


Odziena mõis

Odziena mõis (saksa keeles Odensee, läti keeles Odzienas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Vietalva kihelkonnas. Tänapäeval asub see halduslikult Lätis Pļaviņase piirkonnas Vietalva vallas.


ABC kiräoppus ja lugõmik algkooli latsilõ

Aabits sisaldab vanu rahvalaule (sh võru rahvalaule), võru kirjanike töid, Võru maakonna laste kirjatöid kogumikus "Minu Võrumaa". Aabitsa pildid on pärit NASA arhiivist, Eesti Kirjandusmuuseumist ja võrukeste erakogudest.


Brääznik

"Brääznik" on ansambli Winny Puhh teine album, mis ilmus 2010. aastal.

1. Wonderbra 2. Peetus 3. Härrasmehed saabuvad 4. Möödatujuja 5. Tüdrukud ootavad 6. Söögitädi 7. Tungelteratšäi 8. Kala tatt 9. Brääznik 10. Pidupäev 11. Peegelpõrand 12. Nõiutud saar 13. Pole seksist loobunud veel 14. Piinatud Geenius 15. Pervert


Eesti murrete sõnaraamat

"Eesti murrete sõnaraamat" on 1994. aastast Eesti Keele Instituudis välja antav sõnaraamat, mis sisaldab kõigi eesti murrete (sealhulgas lõunaeesti murrete) sõnu. Iga sõna juures on esitatud häälikuline ja grammatiline iseloomustus, levik, tähendus(ed) ning näitelaused.

Sõnaraamat ilmub vihikutena. 2022. aastaks on välja antud 34 vihikut (a–puisklema), mis on kasutatav ka veebiversioonina.

"Eesti murrete sõnaraamatu" toimetajad on Mari Kendla ja Mari-Liis Kalvik. Varem on selle toimetajate seas olnud veel Anu Haak, Evi Juhkam, Tiina Laansalu, Varje Lonn, Helmi Neetar, Ellen Niit, Piret Norvik, Vilja Oja, Valdek Pall, Eevi Ross, Aldi Sepp, Mari-Epp Tirkkonen ja Jüri Viikberg.


KUPITS

KUPITS on Eesti ajaloolise haldusjaotuse geoinfosüsteem. Seal süsteemis saab näha Eesti alal 20. sajandil toimunud haldusjaotuse muutusi, teha vastavaid päringuid ja neid visualiseerida. Süsteemi nimi "KUPITS" on võetud eesti sõnast "kupits" ('piirimärk').


Hłybokaje

Hłybokaje (transkribeerituna Glõbokaje) on linn Valgevenes Viciebski oblastis, Hłybokaje rajooni halduskeskus. Leedu keeles on linna nimi Glubokas, poola keeles Głębokie.

Linna piirides on kaks järve, Kahalnaye (Кагальнае) ja Velikaye (Вялікае). Linnas on raudteejaam Varapajevasse viival raudteeliinil. Kolm keskkooli, laste spordikool. Aastani 2007 asus linnas Viciebski oblasti ainus valgevenekeelne keskkool. Hłybokajes on kultuurimaja ja kaks raamatukogu. Linnas ilmub kaks ajalehte.

Tööstusettevõtetest on Hłybokajes metsatööstus ja toiduainetetööstus – lihakombinaat, konservitehas, piimatööstus. Valmistatakse leiba ja jõusööta.

Linnas on XVIII sajandil püstitatud ausammas konstitutsioonile, katoliku kirikud aastaist 1639–1654 ja 1764–1782, aastail 1756–1763 rajatud klooster. Linnas on heebrea kalmistu ja hukkunud Poola sõdurite hauad. Vaatamisvääne on veel aastail 1920–1930 rajatud Zakopane stiilis linnaosa.


UNESCO vaimse kultuuripärandi kaitse konventsioon

UNESCO vaimse kultuuripärandi kaitse konventsioon (inglise Convention for the Safeguarding of the Intangible Cultural Heritage) on UNESCO konventsioon, mille eesmärk on hoida ja väärtustada vaimset kultuuripärandit (ainelise kultuuripärandi kõrval).

Eesti ühines konventsiooniga 2006. aastal. 2013. aasta aprilli seisuga oli konventsiooniga ühinenud 154 riiki.


Anton Sulgar

Anton Sulgar (aastani 1938 Anton Schutinski, Lätis Antons Šutinis; 21. september 1890 Riia – 2. mai 1976 Tartu) oli Eesti ja Läti flötist ja muusikapedagoog.

Ta lõpetas aastal 1909 Riia Kõrgema Muusikakooli (F. Jungi klassis), õppis aastatel 1914–1918 Petrogradi konservatooriumis (Vladimir Tsõbini klassis), mängides ühtlasi Peterburis Maria teatri orkestris.

Ta töötas aastatel 1911–1912 Tallinna saksa teatris, aastatel 1915–1916 Soomes Åbo muusikaühingu Sümfooniaorkestris. Aastatel 1913–1914 ja 1918–1940 töötas ta teatri Estonia orkestris (olles aastani 1934 flöödirühma kontsertmeistriks). Aastatel 1940 ja 1943–1964 töötas ta Läti Ooperi- ja Balletiteatris orkestrandina; ta mängis suviti ka Riia ranna kuurortides, Jaltas, Pavlovskis ja mujal.

Ta on eesti flöödikoolkonna rajaja, oli aastatel 1919–1935 Tallinna Konservatooriumi ja aastatel 1967–1969 Tartu Muusikakooli flöödiõppejõud. Tema õpilased on olnud Evald Brauer, Elmar Peäske, Arnold Sepp. Ta on esinenud sümfooniakontsertidel solistina.


Marksoo

Ann Marksoo (1930–), eesti geograaf Jüri Marksoo (1876–1941), eesti omavalitsustegelane Marek Marksoo (1993–), eesti tennisist


Markson

(1888–1938), vene viiuldaja ja dirigent August Markson (1891–1948), eesti politseinik ja ettevõtja (1927–2010), ameerika kirjanik (1948–), saksa dirigent Jakob Markson (1840–1930), eesti reeder ja laevakapten


Alice Serman

Alice Serman (aastatel 1920–1929 Alice Schutinski, aastast 1939 Liisu Särme, aastatel 1932–1964 õieti Länts; 28. mai 1898 Mäo vald – 15. juuli 1985 Tallinn) oli eesti laulja (sopran) ja näitleja.

Ta lõpetas aastal 1916 Tallinnas kaubandusliku õhtukooli. Laulmist õppis ta Armanda degli Abbati ja Nikolai Sternbergi juures ning aastatel 1920–1922 Tallinna Konservatooriumis.

Ta laulis aastatel 1918–1957 teatri Estonia kooris ja ta tegi ka sooloosi. Ta oli aastast 1956 Eesti Teatriühingu liige.


Haanimiihhi nõvvokoda

Haanimiihhi nõvvokoda on vabatahtlik ühendus, mis koondab Haanjamaa põliseid väärtusi kandvaid mehi. Ühenduse eesmärk on "kaasa aidata rikka pärandkultuuri ja sügavalt juurdunud traditsioonidega Haanimaa [Haanjamaa] uuele ärkamisele".


Harku ja Murru vangla

Harku ja Murru vangla (varem Harku vangla) oli kuni 2016. aastani tegutsenud vangla Harju maakonnas Harku alevis.

Harku vanglaga liideti 15. jaanuaril 2011 Murru vangla, Harku ja Murru Vanglaks.

2016. aasta jaanuaris oli vanglas kokku 165 vangi, neist naisi 87 ja alaealisi 2.

Vanglas võisid viibida koos emaga ka kuni nelja-aastased lapsed, neile on kohandatud eraldi osakond. Alates 2010. aasta algusest paigutati Harkusse ka eakamad meesvangid. Eraldi rehabilitatsiooniprogrammiga osakond on uimastiprobleemidega vangidele.

1. juunil 2016 liideti Harku ja Murru vangla Tallinna vanglaga ning Harku alevikus asuvate vanglahoonete kasutamine lõpetati. Naisvangid paigutati Tallinna vangla eraldi hoonesse ning meesvangid Tallinna, Tartu ja Viru vanglasse.


Suur jutustus

Suur jutustus (grand récit) ehk metanarratiiv (métarécit) on keskne mõiste Jean-François Lyotardi ühiskonnateoorias ja teadusfilosoofias.

Jutustus on maailma mõistmise ja teadmiste edasiandmise peamine vahend. Jutustus teeb võimalikuks inimeste vahelise kommunikatsiooni, jutustuste jagamisel põhineb kultuur ja traditsioon. Ühtlasi annab jutustus tähenduse isiklikule kogemusele ja loob indiviidi või rühma identiteedi. Suur jutustus on Lyotard'i järgi ideede ja uskumuste süsteem, mis kehtestab üksikisikust või kogukonnast sõltumatu tõe ja õigluse kujutelma. Suure jutustuse põhjal hakatakse hindama kõiki tõdesid ja teadmisi, üleüldist õiglust, eetilisi ja esteetilisi otsustusi.

Lyotard'i arvates on teadus algselt jutustuste suhtes vaenulik, sest jutustava teadmise legitiimsus ei põhine välisel kriteeriumil, mille järgi objektid peavad olema rekursiivselt leitavad (accessibles récursivement) ja väited peavad olema sõnastatud ekspertide keeles. Ometi ei saa ka teaduslik teadmine legitiimseks ilma jutustava teadmise abita. "Teaduslik teadmine ei saaks teada ega teatavaks teha, et ta on tõeline teadmine, kui ta ei toetuks ühele teisele teadmisele – jutustusele, mis on tema jaoks küll mitteteadmine, aga mille puudumise korral ta oleks sunnitud eeldama iseennast, s.t ta satuks suletud ringi, eelarvamusse, mille ta ju ise hukka mõistis." Sellepärast pöördubki teadus enda legitimeerimiseks suurte jutustuste poole, nagu näiteks spekulatiivne dialektika, tähenduse hermeneutika, subjekti emantsipatsioon, majanduse areng jne.

Postmodernsusele on Lyotard'i arvates omane umbusk suurte jutustuste suhtes (incrédulité à l'égard des métarécits). See umbusk on teaduse arenguga otseselt seotud ja tekitab metafüüsilise filosoofia kriisi. Tänapäeva teadus ei saa enam toetuda idealistlikule veendumusele, et teadmine on hüve iseeneses, ega valgustuslikule usule, et teadmine vabastab inimkonna. Sellepärast on teaduse legitimeerimise uueks printsiibiks performatiivsus, olemasoleva majandussüsteemi efektiivsuse tõstmine. "Praegu ja ka edaspidi toodetakse teadmist müügiks, ja teadmist tarbitakse uue toodangu kaudu, mis talle väärtuse annab: mõlemal juhul vahetuse jaoks. Teadmine pole enam iseenese eesmärk, tema "tarbimisväärtus" kaob ära."

Lyotard peab performatiivsust postmodernse ühiskonna suurimaks ohuks, sest kõike peab nüüd hindama efektiivsuse kaudu. Kultuuritooteid hinnatakse läbimüügi järgi, inimesi nende funktsioneerimise tõhususe järgi. Üks võimalus performatiivsusele vastu seista on pöördumine väikeste jutustuste poole (petits récits), mis annavad osalise ja piiratud teadmise, säilitades tundlikkuse ainulisuste suhtes. See on aga raske ülesanne, sest kultuuriline kapitalism on ka ainulisused müügikõlblikuks muutnud. Umbusk suurte jutustuste suhtes ei pruugi seega enam olla piisav tingimus, et performatiivsusest väljapääsu leida.


Infraselts

Infraselts (ladina infraordo) on bioloogilises taksonoomias vahel kasutusel olev seltsi- (ordo) sisene takson.


Adolf Käis

Adolf Käis (vene Адольф Александрович Кяйс; 25. august 1946 – 24. oktoober 2013 Tallinn) oli Eesti lavastaja, näitleja ja saatejuht.

Adolf Käis sündis Eestis, kuid kolis lapsena Lätti ja kasvas üles Riias. Ta õppis Tallinna Merekoolis.

Ta lõpetas 1989. aastal Moskva Riikliku Teatriinstituudi (GITIS) lavastaja erialal.

Ta on näidelnud Tallinna Ohvitseride Maja Rahvateatris ja Tallinna Vene Teatris.

Adolf Käis on lavastanud Narva Rahvateatris ja Tallinna Vene Teatris.

Aastatel 1991–1994 töötas Eesti Televisiooni vene toimetuses režissöörina.

Aastatel 1994–1998 töötas esimeses Eesti venekeelses eraraadiojaamas Raadio Tallinn (hilisema nimega Raadio 100FM) saatejuhi ja peatoimetajana.


Taandurilised

Taandurilised (Amphisbaenia) on roomajate klassi soomuseliste seltsi kuuluv alamselts. Nad on samas seltsis sisalikuliste ja maolistega.

Taandurilisi iseloomustab pikk keha ning taandarenenud jäsemed ja silmad. Paljudel liikidel on roosakas ja rõngastena paiknevate soomustega keha, mistõttu võivad nad meenutada vihmausse. Enamiku liikide keha on vähem kui 15 cm pikk.

Ainult perekonna Bipes liikidel on säilinud esijäsemed, kõigil teistel alamseltsi kuuluvatel liikidel on jäsemed taandarengu käigus kadunud.

Alamseltsi nimi tuleneb sellest, et nad liiguvad ühtviisi hästi nii edasi- kui ka tagasisuunas.


San Pietro Apostolo

San Pietro Apostolo on vald (comune) Itaalias Basilicata maakonnas Catanzaro provintsis.

750 meetri kõrgusel merepinnast asuva San Pietro Apostolo asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.


Suntaži mõis

Suntaži mõis (saksa keeles Schloß Sunzel, varem Sunstelle; läti keeles Suntažu muiža, ka Suntažu pils) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Riia kreisis Suntaži kihelkonnas. Tänapäeval asub see halduslikult Lätis Ogre piirkonnas Suntaži vallas.


Inglise kortel

Inglise kortel on vanaaegne mahumõõt.

1 inglise kortel on võrdne veerandi pindiga ehk 0,142 liitriga.


Pang

Pang (põhjaeesti murretes ämber, saarte murdes ja läänemurdes raand) oli eesti etnograafias 10–15 toobine (u 12–20 liitrine) sangaga veenõu, millel puudus kaas.

Pang oli Euroopas üks vanimaid puunõusid, Eesti ala leiud on 12.-13. sajandist.

Eestis kasutatud puupanged olid kuni 19. sajandini valdavalt ülapoolt ahenevad ning kahe väikese kõrvaga, mille külge oli kinnitatud puust (vitsast) või rauast sang. Kaevukoogu otsas rippus harilikult kaevupang. Eraldi pang (saarte murdes rakk) oli kasutusel loomade söötmiseks-jootmiseks ning solgi kogumiseks. Plekkpanged tulid kasutusele 19. sajandi lõpupoole, nende kõrval kasutati puupangesid 20. sajandi keskpaigani.

Pang on ka vana Vene mahuühik, mis võrdub 12,299 liitriga.


Agnana Calabra

Agnana Calabra on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas città metropolitana di Reggio Calabrias.

210 meetri kõrgusel merepinnast asuva Agnana Calabra asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.


Diepholz

Diepholz on asula (linn) Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Diepholzi kreisis, Diepholzi kreisi ja linnaks nimetatava Diepholzi valla keskus. Ta asub Hunte jõe ääres, Osnabrückist ligikaudu 45 km kaugusel kirdes ja Bremenist 60 km edelas.

Diepholzis on sündinud keemik Fritz Klatte.