Inimõigused

Inimõigused on iga inimese põhiõigused Lääne õigussüsteemides. Need indiviidi sünnipärased õigused ei sõltu tema rassist, seksuaalsusest, soost ega usutunnistusest. Inimõigused on leidnud rahvusvahelist tunnustust inimõiguste ülddeklaratsioonis, mille ÜRO kuulutas üldkehtivaks aastal 1948.

Inimõiguste üleüldine kehtimine (universaalsus) on tagatud rahvusvahelise õigusega. Nii hõlmavad need ka kodanikuõigusi, mida mõistetakse kitsamalt kui inimõigusi ja kaitstakse riigisiseselt, näiteks põhiseaduse abil.

Sageli jaotatakse inimõigused Karel Vasaki järgi kolme generatsiooni. Esimese põlvkonna õiguste hulka kuuluvad kodaniku- ja poliitilised õigused, mis tulenevad Jean-Jacques Rousseau ja John Locke'i loomuõiguslikust filosoofiast. Teise põlvkonna moodustavad need majanduslikud, sotsiaalsed ja kultuurialased õigused, mis saavutasid tunnustuse XX sajandil koos hüveoluriigi levikuga. Kolmanda põlvkonna õiguste idee tekkis alles 1970. aastatel peamiselt arengumaade toetusel. See idee seisneb selles, et lisaks kahe esimese põlvkonna individuaalsetele huvidele on olemas ka kollektiivsed, grupiõigused, näiteks enesemääramisõigus ning õigus arengule.

Teine võimalik liigitus on vabadused ehk inimõigused negatiivses tähenduses (õigused olla millestki vaba) ja õigused ehk inimõigused positiivses tähenduses (õigus millelegi). Vabaduste käsitlus tuleneb peamiselt angloameerika õigustraditsioonist ning hõlmab kõne-, usu ja kogunemisvabadust. Need õigused viitavad tegudele, mida riik ei tohiks sooritada.

Inimõiguste positiivses tähenduses käsitlus tuleneb peamiselt Rousseau-järgsest kontinentaaleuroopa õigustraditsioonist, tähistades õigusi, mida riik peab tagama ja võimaldama. Sinna kuuluvad näiteks õigus haridusele, õiguslikule võrdsusele jne. Paljud 20. sajandi põhiseadused ning näiteks ka inimõiguste ülddeklaratsioon sisaldavad inimõigusi positiivses tähenduses.

Mitte kõigis riikides ja traditsioonides ei tunnistata inimõigusi võrdsel määral. Nii näiteks teatas Venemaa patriarh Kirill 2016. aasta märtsis, et inimõigused on "globaalne ketserlus" ning et õigeusku tuleb kaitsta "ülemaailmse inimesekummardamise lahkusu" eest. Tema hinnangul on alanud "Jumala revolutsiooniline väljakihutamine inimese ja ühiskonna elust", kuna tänapäeval on tõe universaalseks mõõdupuuks saanud inimene ja tema õigused – see aga on üks idolaatria vorme, "mille tagajärjeks võivad saada apokalüptilised sündmused". Kirilli sõnul on probleemiks see, et paljudes riikides kaitstakse seaduse jõul "inimese õigust igale valikule, sealhulgas ka kõige patusemale, mis on vastuolus jumala käsuga".


2005. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused

2005. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused olid X kergejõustiku maailmameistrivõistlused. Need toimusid 2005. aasta 6.–14. augustil Soomes Helsingis.


Oj svijetla majska zoro

"Oj svijetla majska zoro" (serbia keeles "Ој, свијетла мајска зоро") on Montenegro riigihümn.

Hümni meloodia on rahvaviis, mida lauldi erinevate sõnadega. Montenegro riigihümniks kinnitati see 2004. aastal.


Colin Jackson

Colin Ray Jackson (sündinud 18. veebruaril 1967 Cardiffis) on Suurbritannia kergejõustiklane (110 m tõkkejooksja).

1988. aastast on Colin Jackson osalenud enamiku suurvõistluste finaalides. 1988. ja 1989. aastal jäi ta alla tolle aja liidrile Roger Kingdomile. 1990. aastal võitis Jackson oma jooksuala jaanuaris Briti Ühenduse mängudel ja suve lõpus tuli ka Euroopa meistriks. 1991. aasta MM-il Tokyos alustas eeljooksus suurepärase 13,25-ga, kuid poolfinaalis katkestas vigastuse tõttu.

1992. aastal jooksis Colin hooaja 6 parimat aega ja 15 korda alla 13,20. Kaotas aasta jooksul ainult kolm jooksu 21-st, millest üks kaotus tuli olümpiamängude finaalis Barcelonas, kus jäi seitsmendaks. 1993. aastal õnnestus peaaegu kõik, väljaarvatud allajäämine Mark McKoyle sise-MM-il Torontos. Juulis Sestrieres püstitas järjekordse uue Euroopa rekordi ja jooksis esimese eurooplasena alla 13 sekundi. Stuttgardi MM-i kuldmedal tuli juba uue maailmarekordiga 12,91. 1994. aastal ületas ta 7 aastat Greg Fosterile kuulunud sisetingimustes joostud maailmarekordi 60 m tõkkejooksus, saades ajaks 7,35.


Roger Kingdom

Roger Kingdom (sündinud 26. augustil 1962 Viennas Georgia osariigis) on USA kergejõustiklane (110 m tõkkejooksja), kahekordne olümpiavõitja.

Kingdomist sai maailma teine 110 m tõkkejooksja (esimene oli Ranaldo Nehemiah), kes on selle distantsi läbinud alla 13 sekundi. See juhtus 1988. aastal Sestrieres.

Ka Seouli olümpiamängudel (1988), kus ta oma olümpiavõitu kordas, jooksis ta aja alla 13 sekundi. 1984. aastal oli ta olümpiavõitjaks tulnud mõnevõrra üllatuslikult, sest kuldmedali peapretendendiks peeti tema kaasmaalast Greg Fosterit.

1989. aastal püstitas Kingdom Zürichis Weltklasse võistlustel maailmarekordi ajaga 12,92. Tema parimad tulemused pärinevadki aastatest 1988 ja 1989. Tema suurt eneseusku näitas muuhulgas asjaolu, et juba 1987. aastal kirjutas ta autogrammi andes: "Roger Kingdom – olümpiavõitja 1984 ja 1988".

2004. aastast töötab ta kergejõustikutreenerina.


Pädevus

Pädevus ehk võimkond, võimupiirid, kompetents (inglise keeles competence, power) on õiguse kontekstis õigusaktiga füüsilisele või juriidilisele isikule antud ülesannete, õiguste ja kohustuste kogu. Pädevus annab kaalutlusõiguse mingi õigusliku toimingu sooritamiseks (vastandina kohustusele). Pädevus sisaldab ka vastutust. Eri õigusvaldkondades eristatakse erinevaid pädevuse alaliike.

Pädevus ehk asjatundlikkus, kompetentsus (inglise competence, competency) on hariduse kontekstis isiku teadmiste, oskuste, hoiakute ja väärtushinnangute kogum, mis on vajalik tulemuslikuks ja jätkusuutlikuks tegutsemiseks teatud valdkonnas. Pädevused jaotuvad erialasteks ja ülekantavateks pädevusteks. Erialased pädevused on vajalikud mingis kindlas valdkonnas töötamiseks (näiteks töötamiseks õpetajana, kondiitrina, piloodina). Ülekantavad pädevused (neid nimetatakse ka üld- või võtmepädevusteks) võimaldavad inimestel hakkama saada erinevates ja muutuvates töövaldkondades ja -keskkondades. Teatud kutsealal töötamiseks vajalikud pädevused määratletakse kutsestandardites.


Kohus

Kohus on riigi loodud organ (ka vastutav asutus), mis vaatab läbi ning lahendab vaidlusi. Kohus teostab kohtuvõimu.

Kohtute seaduse § 7 lõike 1 kohaselt on kohtuasutusteks maakohtud, halduskohtud, ringkonnakohtud ja Riigikohus. Kohtuasutusel on oma eelarve ja pitsat. Kohtuasutuses töötamine on kohtuteenistus.

Kuigi peamiselt lähtutakse kohtus sellest, et vaidlevate poolte vahel on erimeelsused arusaamas faktidest (faktiküsimused) või õigusest (õigusküsimused), võib mõningatel juhtudel vaidlus jääda potentsiaalseks. Nii näiteks on abielu lahutamisel enamasti poolte vahel kokkulepe ning kohtu roll on pigem lahutuse vormistamine kui ühe poole kasuks otsuse tegemine.

Kohus võib olla nii ainuisikuline (koosneda ühest kohtunikust) kui kollegiaalne (koosneda mitmest kohtunikust). Madalama astme kohtud on tavaliselt ainuisikulised; kõrgemates astmetes on tavaliselt võimalik moodustada suuremaid kolleegiume.

Kuigi Eesti Vabariigi põhiseaduse § 146 kohaselt mõistab õigust ainult kohus, tähendab see siiski üksnes seda, et "lõplikult mõistab õigust ainult kohus". Olemas on mitmed traditsioonilised erandid nagu kohtueelne menetlus, väärteomenetlus, distsiplinaarmenetlus (nt kinnipidamisasutuses või kaitseväes), vahekohus.


Io

Io oli vanakreeka mütoloogia tegelane, Zeusi armuke, kes moondati lehmaks.

Io isa jõejumal Inachos oli Okeanose ja Tethyse poeg, Argose kuningas ja sealse maakonna Argolise kuningasoo esiisa.

Io oli noorpõlves Hera preestrinna.

Zeus pani tütarlast tähele ja soovis teda armukeseks. Ta saatis neiule unenägusid, milles rääkis oma armastusest ja soovist temaga vahekorda astuda. Endi varjamiseks mähkis ta maa nii paksu pilve, et pimedus mattis päevavalguse. Zeusi abikaasa Hera taipas otsekohe, et sel pidi olema põhjus, ja hakkas Zeusi kahtlustama, taevast ta teda ei leidnud, niisiis laskus ta maapinnale ja hajutas pilved. Zeus muutis Io valgeks mullikaks ja väitis, et näeb looma esimest korda elus. Hera soovis, et Zeus lehma talle kingiks, ja Zeusil polnud keeldumiseks põhjust, niisiis täitis ta naise palve.

Kunstnikud kujutasid Zeusi ja Io abielurikkumist, ehkki allikad ei ütle, et midagi sellist toimunud oleks. Vendade Stephanideste arvates puudus Iol igasugune süü. Oli ju Zeus kõikvõimas ja ükski surelik ei suutnud talle vastu seista. Peajumalana oli ta harjunud talitama omatahtsi, arvestamata kellegi teise, isegi mitte oma abikaasa arvamusega.

Et Io Zeusiga kokku ei saaks, pani Hera mullikat valvama sajasilmse hiigelkoletise Argose. Argosel oli sada silma, millest isegi magamise ajal pooled lahti jäid, seetõttu oli ta valvurina väga väärtuslik. Zeus ei suutnud välja mõelda, kuidas Argost tappa, niisiis palus ta seda teha oma pojal Hermesel, kes oli jumalatest nutikaim. Hermes laskus maa peale karjuspoisina, tegi Argosega sõbralikult juttu ja lõpuks hakkas talle vilepilli mängima. Ta heietas üksluiseid jutte ja mängis mitu unelaulu ning mõned Argose silmad vajusid kinni, aga ükski jutt ega laul ei mõjunud päriselt. Siis esitas Hermes lugulaulu Paanist, kes armus nümfi nimega Syrinx ja ajas teda taga, kuni nümf lõpuks pillirooks muudeti. Paan aga ütles: «Ikkagi pead sa mulle kuuluma!» ja tegi pilliroost süürinksi-nimelise vilepilli. Argose jaoks osutus see lugu äärmiselt uinutavaks, kõik tema silmad vajusid kinni. Hermes tappis Argose otsekohe. Hera võttis Argose silmad ja pani need oma lemmiklinnu paabulinnu sabasulgedele.

Hera saatis Io juurde veiseparmu, kes teda jälitas ja sundis vahetpidamata rändama. Parmu eest pääsemiseks hüppas ta merre ja ujus seal tükk aega, aga seegi ei aidanud. Tänapäeval nimetatakse seda merd tema järgi Joonia mereks. Edasi jooksis Io läbi Traakia ja ületas Bosporuse, mis samuti tema järgi nime sai – see tähendab veiste läbimineku kohta.

Seejärel kohtas Io Kaukasuse mägedes aheldatud Prometheust. Hoolimata oma kannatustest, lohutas Prometheus Iot, ennustades, et too peab minema Egiptusesse, kus Io saab inimkuju tagasi ja saab kõigi aegade suurima kangelase Heraklese esiemaks, kes lõpuks Prometheusegi vabastab.

Sel teekonnal jõudis Io isegi Etioopiasse Niiluse läteteni, pöördus seal põhja ja jõudis lõpuks Egiptusesse, kus kohtas Zeusi. Zeus tappis kohe parmu ja pani oma käe Io pea peale. Sellest puudutusest moondus Io tagasi inimeseks ja ühtlasi jäi lapseootele. Tal sündis poeg, kellele Io pani nimeks Epaphos, mis tähendab 'puudutus'. Epaphos oli esimene Egiptuse kuningas. Ülejäänud elu elas Io õnneliku ja austatuna.

Kreeklased samastasid Vana-Egiptuse püha lehma Apist Epaphosega.


Carolina Klüft

Carolina Evelyn Klüft (sündinud 2. veebruaril 1983 Boråsis) on Rootsi endine kergejõustiklane (seitsmevõistleja ja kaugushüppaja). 2004. aastal tuli ta seitsmevõistluses olümpiavõitjaks. Ta on seitsmevõistluses ka kolmekordne maailmameister ja kahekordne Euroopa meister.

Lapsena käis Carolina jalgpallitrennis ning hakkas kergejõustikuga tegelema 12-aastaselt.

Ta on kolmas naissportlane maailmas, kes on ületanud seitsmevõistluses 7000 punkti.

Ta hoiab Euroopa rekordit seitsmevõistluses isikliku rekordiga 7032 punkti.

2012. aastal lõpetas ta oma sportlaskarjääri.


Kurjategijate loend

Kurjategijate loend loetleb inimesi, kelle kohta Vikipeedias on (või võiks olla) artikkel sellepärast, et nad on tuntud oma kuritegude või nende eest saadud karistuse pärast.


Inglismaa vapp

Inglismaa vapil on kujutatud kolme kuldset sammuvat ja otsa vaatavat (passant guardant) lõvi (leopardi) punasel kilbil.

Vapp võeti kasutusele 1190. aastatel Richard I poolt.

Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi vapil on Inglismaa vapp esimesel ja neljandal väljal.


Kuritegevuse tase

Kuritegevuse tase ehk kuritegevus on teatud piirkonnas teatud aja jooksul toime pandud kuritegude hulk või suhtarv võrrelduna rahvaarvuga.


Hillary Clinton

Hillary Rodham Clinton (sünninimi Hillary Diane Rodham; sündinud 26. oktoobril 1947 Chicagos) on USA poliitik. Aastatel 2009–2013 oli ta Ameerika Ühendriikide riigisekretär. Ta on Demokraatliku Partei liige alates 1968. aastast. Ta oli 2016. aasta presidendivalimistel Demokraatliku Partei kandidaat.


Kilp (geoloogia)

Kilp on ulatuslik osa kraatonist, kus avanevad kristalse aluskorra kivimid.

Kilp on osa kraatonist, mis tähendab seda, et kilbid on tektooniliselt stabiilsed alad, kus tugevaid maavärinaid ega mäetekkeprotsesse ei ole. Kilbi kivimid on enamasti Proterosoikumi või Arhaikumi vanusega. Mandrilise maakoore paksus kilpidel on pisut väiksem kui platvormidel, mis on seletatav nii settelise pealiskorra puudumise kui ka aluskorra kivimite suurema kulutusega.

Kilpe leidub kõigil mandritel. Mõnel mandril leidub üksainus kilp (Aafrika, Antarktika, Austraalia), mõnel mitu. Meile lähim kilp on Balti ehk Fennoskandia kilp, mis paljandub näiteks Soomes.

Kilbid on viimase poole miljardi aasta jooksul tektoonilistest protsessidest, näiteks riketest ja mäetekkeprotsessidest suhteliselt vähe mõjutatud. Nende stabiilsuse tõttu on erosioon enamiku kilpidest pika aja jooksul üsna tasaseks muutnud. Siiski on nad üldiselt väga kergelt kumerad.

Tavaliselt ümbritsevad kilpe setenditega kaetud platvormid. Näiteks Eesti asub sellisel platvormil. Kilpi ümbritsevad platvormid on harilikult sama kraatoni osad mis kilpki. Kraatoni moodustavadki kilbid ja platvormid.

Kilbid ise võivad olla geoloogiliselt keeruka ehitusega. Nad võivad sisaldada suuri alasid, mis on kaetud graniitsete ja granodioriitsete gneissidega, samuti settekivimite vööndeid, mida tihti ümbritsevad rohekivimivööndid. Sageli on nendeks kivimiteks moondunud rohekilt, amfiboliit ja granuliit.

Termini "kilp" (saksa keeles Schild) võttis geoloogias esimesena kasutusele Austria geoloog Eduard Seuß oma kolmeköitelises teoses "Maa pale" ("Das Antlitz der Erde", 1885–1908).


Tektoonika

Tektoonika all võidakse geoloogias mõista tektoonilisi liikumisi. Tektoonika all võidakse mõista teadusharu, mille korrektne nimi on geotektoonika.


Mandriline maakoor

Mandriline maakoor ehk kontinentaalne maakoor on mandrite (koos mandrilavaga) alune maakooretüüp.

Maakoor jagatakse mandriliseks ja ookeaniliseks maakooreks. Mandrilise maakoore tihedus on keskmiselt 2,7...2,8 g/cm³. Pikilainete keskmine levikukiirus on 6,5 km/s.


Jurisprudents

jurisprudents ehk õigusteadus jurisprudents ehk õigusfilosoofia (eriti inglise sõna jurisprudence eeskujul) jurisprudents ehk õigusteooria


Avaliku ja eraõiguse eristamine

Avaliku õiguse ja eraõiguse eristamine on üks vanimaid õiguslikke küsimusi, millel praegu on süstemaatiline ("Kas tööõigus on era- või avaliku õiguse haru?") ning ka praktiline ("Kas antud vaidlus kuulub tsiviil- või halduskohtu pädevusse?") tähtsus.


Hillar Aarelaid

Hillar Aarelaid (sündinud 31. detsembril 1967) on Eesti riigiametnik.

Ta lõpetas 1991. aastal Paikuse Politseikooli (esimene lend) ja 1996. aastal Eesti Riigikaitse Akadeemia politsei erialal (esimene lend) ning sai 19. juunil 1996 lipniku auastme. Aastatel 2003–2005 õppis ta Tallinna Tehnikaülikoolis haldusjuhtimist.

1991. aastast töötas ta Viljandi Politseiprefektuuris kordniku ja konstaablina, aastatel 1996–1997 oli Eesti Politsei teabebüroo operatiivosakonna ülem.

Ta oli Siseministeeriumi andmekaitse osakonna juhataja alates selle loomisest 1. jaanuaril 1997 ja Andmekaitse Inspektsiooni peadirektor ning peadirektori kohusetäitja alates selle loomisest Siseministeeriumi eraldi struktuuriüksusena aastal 1998 kuni 1. oktoobrini 2003.

Hillar Aarelaid on osalenud digitaalallkirja seaduse, avaliku teabe seaduse, inimgeeniuuringute seaduse ja riigisaladuse seaduse eelnõu koostamisel.


George Clooney

George Timothy Clooney (sündinud 6. mail 1961 Kentucky osariigis Lexingtonis) on Oscari ja kolme Kuldgloobusega pärjatud Ameerika Ühendriikide näitleja, stsenarist ning filmilavastaja ja -produtsent.

Telesarjas "Kiirabihaigla" kaasategemine tõi talle aastail 1996, 1997 ja 1998 parima draamasarja meespeaosatäitja Kuldgloobuse nominatsiooni.

Tema tuntuimateks filmirollideks on osatäitmised filmides "Oo vend, kus oled sa?", "Oceani 11 – kõrged panused", "Oceani kaksteist", "Head ööd ja õnn kaasa" ja "Süriaana".

Oma režissööridebüüdi tegi ta 2002. aastal filmiga "Confessions of a Dangerous Mind" ("Ohtliku mehe pihtimus").


Avalik õigus

Avalik õigus on õigusvaldkond, mis reguleerib riigi tegevust ning riigi ja üksikisiku vahelisi suhteid.

Avaliku õiguse valdkonda kuuluvad tähtsamate harudena muuhulgas riigiõigus, haldusõigus ja karistusõigus.


Eraõigus

Eraõigus on õigusvaldkond, mis reguleerib isikutevahelisi suhteid poolte võrdsuse ja privaatautonoomia põhimõttel.

Eraõiguse määravaim osa on tsiviilõigus. Suurem probleem on tsiviilõiguse eristamine kaubandus- ehk äriõigusest. Mõnes riigis on see tsiviilõiguse osa ja mõnes iseseisev. Eesti õigussüsteemis on äriõigus tsiviilõigusest piiratud osas eraldatud. Tsiviilõigus on äriõiguse üldosa, kuid äriõigus reguleerib ka juriidiliste isikute tegevust.

Üldosa – sätestatud tsiviilseadustiku üldosa seaduses. Eriosa moodustavad erinevad seadused asjaõigus – asjaõigusseadus võlaõigus – võlaõigusseadus perekonnaõigus – perekonnaseadus pärimisõigus – pärimisseadus

Õigusnormide liigitus Tsiviilõigus äriõigus intellektuaalne omand rahvusvaheline eraõigus (kollisiooninormid)


Sigmund Freud

Sigmund Freud (6. mai 1856 Freiberg – 23. september 1939 London) oli juudi päritolu Austria neuroloog, psühhiaater ning psühhoanalüüsi teooria ja meetodi rajaja. Tema tööd on avaldanud suurt mõju psüühika uurimisele, psühhoteraapiale, pedagoogikale, kirjandusele, filosoofiale ja kultuurile üldiselt.

Freudi teooria ja psühhoanalüüsi kohta on põhjalikum ülevaade artiklis psühhoanalüüs.

1909. aastal pidas Freud USA-s rea loenguid. Ameerika Ühendriikidest sai psühhoanalüüsi teine kodumaa, kus psühhoanalüüsi meetod kui psühhoteraapia on laialdaselt kasutusel.

Freudi teooria ja tema meetod on kohanud vastuseisu nii 19. sajandi Viinis kui ka tänapäeval.

Tema tütar Anna Freud oli samuti nimekas psühhoanalüütik.


Psühhoteraapia

Psühhoteraapia on meetod psühhiaatrias ja psühholoogias, kus kliendi probleemi eripärast lähtudes rakendatakse mitmeid psühholoogilisi tehnikaid.

Psühhoteraapiat rakendav arst või psühholoog on psühhoterapeut.

Eristatakse individuaal-, paari- rühma- ja pereteraapiat.


Eritrea riigipeade loend

Eritrea riigipeade loend loetleb Eritrea riigipead alates iseseisvumisest 1993. aastal.


Ida-Timori riigipeade loend

Ida-Timori riigipeade loend loetleb Ida-Timori riigipead aastatel 1975–1978 ja alates taasiseseisvumisest 2002. aastal.


Loom

Looma all mõeldakse filosoofias ja üldkeeles bioloogia seisukohast loomade hulka arvatavat elusolendit, kes ei ole inimene.


Psühhoanalüüs

Psühhoanalüüs on psüühikat käsitlevate teooriate kogum, psüühika uurimise metodoloogia ja psühhoteraapia koolkond.

Psühhoanalüüsi teooria kohaselt on enamik inimese käitumisest määratud psüühikasiseste jõudude poolt. Isiksuse tuumaks on konfliktsed teadvustamata tungid, mis tähendab, et suurem osa inimese motivatsioonist pole teadvustatud. Motivatsioonilised jõud kujunevad eelkõige lapsepõlvekogemuse ja sotsialiseerumise põhjal. Paljud kaasaja psühholoogia kontseptsioonid toetuvad psühhoanalüütilisele käsitlusele (nartsissism, nalja ja unenägude funktsioon, Oidipuse kompleks, projektsioonimehhanism jne).

Lisaks üldisele inimpsüühika käsitlusele on psühhoanalüüsi näol tegemist ka üldistavalt inimese seksuaalsust käsitleva teooriate kogumiga.

Tänaseks on psühhoanalüüs arenenud erinevatesse suundadesse ja hargnenud paljudesse koolkoldadesse (vt. Psühhoanalüüs#Koolkonnad)


Kliburannik

Kliburannik on osa rannikust, mis on kaetud klibuga.

Kliburannik esineb tavaliselt pankrannikute või paerannikute läheduses. Klibu, ka lubjakiviveeris, on seal lapik ja suhteliselt vähe kulunud.

Sellised Eesti kliburannikud on Pakri neem, Püssina rannik Muhus, Ninase pank Saaremaal, Saka pangast Toila rannani, Pühajõe pangast Türsamäe pangani jne.

Seal, kus kliburannikute materjal on pärit pinnakattekihtidest, näiteks liustikujõgede kruusast ja moreenist, on ka rannavallide koostismaterjaliks kruus ja veeristik. Osa kruusaranniku materjali võivad lained tuua ka rannikunõlvalt. Kliburanniku püsivad rannavallid ulatuvad Eestis keskmisest veepiirist kuni 1,5 m kõrguseni.

Kliburannikul on sisemaa suunas täheldatav kuhjatava kivimmaterjali jämedamateralisemaks muutumine. See on tingitud asjaoludest, et rannajoonest kõige kaugemale ja kõrgemale kuhjatakse materjali suuremate tormide jõul.

Üldiselt ei ole kliburannikud Eestis ulatuslikult levinud.


Kategooria:Meregeoloogia

Sellesse kategooriasse kuuluvad ka rannaprotsessidega seotud artiklid.

Meregeoloogia Meregeoloogia


George Edward Moore

George Edward Moore (inglise keeles kasutatakse tavaliselt nimekuju G.E. Moore; 4. november 1873 London, Upper Norwood – 24. oktoober 1958 Cambridge) oli inglise filosoof, üks analüütilise filosoofia rajajaid.

Moore'i tuntakse tänapäeval eeskätt eetilise mittenaturalismi pooldajana, terve mõistuse rõhutajana filosoofilises meetodis ning Moore'i paradoksi autorina. Ta on "filosoofide filosoof", kes on imetletud ja mõjukas filosoofide seas, kuid keda (erinevalt tema sõbrast ja kolleegist Bertrand Russellist) väljaspool filosoofide ringkonda tänapäeval eriti ei tunta.

Moore'i kirjutised on tuntud selge ja ettevaatliku stiili poolest ning metoodilise ja kannatliku lähenemise poolest filosoofilistele probleemidele. Tema tuntumad teosed on raamat "Principia Ethica" ning artiklid "Terve mõistuse kaitseks" ja "Välismaailma tõestus".

Moore'i tegutsemine Cambridge'i õppejõuna ning ajakirja Mind toimetajana märgib Cambridge'i filosoofia hiilgeaega, millele aitasid kaasa ka Bertrand Russell ja Ludwig Wittgenstein.


Montesquieu

Charles-Louis de Secondat, La Brède'i ja Montesquieu parun, tuntud lihtsalt kui Montesquieu (18. jaanuar 1689 – 10. veebruar 1755) oli valgustusajastu prantsuse poliitiline mõtleja.

Montesquieu on tuntud oma võimude lahususe käsitluse poolest, mida peetakse tänapäevases riigiteoorias iseenesestmõistetavaks. Ta on moodsa võimude lahususe printsiibi looja, millest kirjutas teoses "Seaduse vaim". Tema idee oli luua parlamentaarne monarhia, milles olid eraldatud seadusandlik, täidesaatev ja kohtuvõim. Seadusandlik võim pidi kuuluma parlamendile, täidesaatev võim kuningale ning kohtuvõim sõltumatutele kohtutele. Montesquieu pidas seda ideaalseks riigikorraks, kuna see pidi takistama ühe võimu omavoli ja kaitsma paremini kodanike õigusi.

Montesquieu on oluliselt mõjutanud Ameerika Ühendriikide põhiseadust.

Ta populariseeris mõisted "feodalism", "despootia" ja "Bütsants".


Territoorium

Territoorium on piiritletud maa-ala, mida institutsioon, isik või elusolend kontrollib, haldab ja/või kasutab.

Bioloogias nimetatakse maa-ala (tavaliselt sama liigi teiste isendite) sissetungi eest kaitsvat organismi territoriaalseks. Poliitikas ja õigusteaduses on territoorium maa-ala, mis on kindla riigivõimu jurisdiktsioonile allutatud. Psühholoogias uuritakse territoriaalset käitumist mõistmaks, millist territooriumi organism kaitseb ja miks. Territoriaalset käitumist määratletakse kui inimese või looma tegusid või reaktsioone, millega ta vastab tema poolt kaitstavale ruumile ohustavatele välisohtudele.

See artikkel käsitleb territooriumi poliitilist ja õiguslikku mõistet.

Territooriumiks nimetatakse ruumi ja esemeid, mis üldtunnustatud rahvusvahelise õiguse normide alusel allub riigi jurisdiktsioonile. Riigi territooriumi koosseisu kuuluvad lisaks maismaale ka maapõu territooriumi all, õhuruum territooriumi kohal ja veeterritoorium (akvatoorium).

Mõned autorid loevad tinglikult riigi territooriumi hulka kuuluvaks ka tema lipu all sõitvad laevad, tema registrisse kantud õhu- ja kosmoselaevad, avamere põhja pandud kaablid ja torujuhtmed ning avameres riigile kuuluvad rajatised (tuletornid, platvormid loodusrikkuste ekspluateerimiseks). Kõigil neil juhtudel on riigi jurisdiktsioon siiski oluliselt piiratud. Samuti ei kuulu erinevalt tavaarvamusest riigi territooriumi hulka tema diplomaatilised ja konsulaaresindused teistes riikides. Riigi territooriumi koosseisu ei kuulu tema ülemvõimule alluvad protektoraadid ja hooldusalused territooriumid.

Territoorium on piiratud mõttelise joonega, mida nimetatakse riigi piiriks.

Riik ilma territooriumita ei ole võimalik, kuigi territoorium võib olla okupeeritud. Samuti ei ole nõuet, et riigi piir oleks täielikult määratletud, ning praktikas võivad vaidlused piiri kulgemise üle kesta aastakümneid.

Ajalooliselt pole territoorium alati olnud riigi mõiste vajalik element. Vana-Kreekas ei kõneldud Kreeka riigist, vaid kreeklastest. Keskajal oli feodaalriigis lugu ümberpöördunult, sest germaanlased tõid invasiooniga Rooma pinnale uue mõtteviisi: riigi peaelemendiks sai maa, territoorium, mis valis võimukandja. Vastavalt sellele oli keskajal iga suurem maaomanik suverään oma maa-alal. Võitlus nende kahe – kreeka isikulise ja keskaja territoriaalse – riigimõiste vahel omandas suurema tähtsuse absolutismi tekkimisel. Absolutism kärpis väikeste läänihärrade suveräänseid õigusi ja püüdis neid kaotada. Absolutismi puhul määras riigi ära kolmas element: riigivõim ehk valitseja tahe. Näiteks omistatakse Louis XIV-le ütlus "Riik – see olen mina." Siiski mõistetakse alates 1648. aasta Vestfaali rahust riiki ennekõike kui territoriaalriiki. Tänapäeval on tuumarelvade teke territooriumil julgeoleku tagamise küsitavaks muutnud ning ka muud arengud (inimõigused) piiravad riigi suveräänsust oma territooriumi üle.


Kodakondsus

Kodakondsus (inglise keeles citizenship; saksa keeles Staatsbürgerschaft) on inimese püsiv õiguslik side riigiga. Kodakondsus eristab isikut välisriigi kodanikest ja kodakondsuseta isikutest. Igaühel on õigus saada kodakondsus.

Kodakondsus on õigus omada õigusi, kuid paneb ka kohustused. Kodakondsuse saamise tingimused on riigi vaba otsus, seega tuleneb konkreetse riigi kodakondsus selle riigi õigusest. Näiteks Eesti kodakondsus tuleneb Eesti õigusest ning Rootsi kodakondsus Rootsi õigusest. Riigid peavad õiguse loomisel siiski järgima omale võetud rahvusvahelisi kohustusi.

Kodakondsus annab isikule eelkõige poliitilised õigused. Poliitilised õigused on kõige olulisemad õigused, kuna muu inimõiguste kaitse on suures osas tagatud rahvusvahelise õiguse tasandil. Poliitiliste õiguste hulka kuuluvad õigus osaleda riigi valitsemises, sh valida riigi esindusorganeid, kuuluda erakonda, asuda avalikku ametisse jne.

Topeltkodakondsus on seisund, kus ühel isikul on mitme riigi kodakondsus. See on võimalik juhul, kui kodakondsus saadakse mitmel alusel. Selline olukord võib juhtuda, kui Austria ja Saksamaa kodanik saavad Ameerika Ühendriikides lapse. Sellisel juhul saab sündinud laps nii Austria, Saksamaa kui ka Ameerika kodakondsuse. Topeltkodakondsus on osas riikides lubatud, kuid osa on selle vastu, sh Eesti.


The Refutation of Idealism

"The Refutation of Idealism" ("Idealismi kummutus") on George Edward Moore'i artikkel, mis ilmus 1903 ajakirjas Mind.

See artikkel on üks analüütilise filosoofia alguse tähiseid.


Esse est percipi

Esse est percipi (tõlkes ladina keelest 'olemine on tajutav olemine') on fraas, mille võttis kasutusele George Berkeley, et iseloomustada kõiki tajutavaid objekte.

Seevastu vaime iseloomustas ta fraasiga esse est percipere 'olemine on tajumine'.


Risto Ryti

Risto Heikki Ryti [r'üdi] (3. veebruar 1889 Huittinen – 25. oktoober 1956 Helsingi) oli Soome poliitik, Soome peaminister 1939–1940 ja president 1940–1944.

1921–1924 oli ta rahandusminister, 1923–1940 ja 1944–1945 Soome Panga juhatuse esimees.

1945–1949 oli ta "sõjasüüdlasena" vangis.

Ryti on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.


John McTaggart Ellis McTaggart

John McTaggart Ellis McTaggart (sünninimi John McTaggart Ellis; 3. september 1866 London – 18. jaanuar 1925 London) oli briti filosoof, üks briti idealistidest.

Tema vanemad olid Francis ja Caroline Ellis. Tema emapoolse vanaonu Sir John McTaggarti päranduse tingimuse järgi võttis perekond perekonnanimeks "McTaggart". Aastal 1870 isa suri.

Ta õppis ja õpetas Cambridge'i Ülikoolis.

Ta oli 20. sajandi alguses juhtiv Hegeli uurija Inglismaal ning Bertrand Russelli ja George Edward Moore'i õpetaja.

Hiljem arendas ta välja omaenda väga originaalse metafüüsikasüsteemi, mille ta avaldas kaheköitelises teoses "The Nature of Existence" (1921, 1927). Kõige kuulsam osa sellest süsteemist on argument aja mittereaalsuse kasuks, kuid ta eitas ka materiaalsete objektide ja ruumi reaalsust. Lähtudes hegellikust absoluutsest idealismist, jõudis ta õpetuseni, mille järgi kogu reaalsus on vaimne (spirituaalne), hing on surematu ning hingede vahel on otsesed armastussuhted.


The Unreality of Time

"The Unreality of Time" ("Aja mittereaalsus" või "Aja ebareaalsus") on John McTaggart Ellis McTaggarti tähtis aja filosoofia alane artikkel, mis ilmus ajakirjas Mind 1908. aastal (kd 17, lk 456–473).

Hiljem avaldas McTaggart samad argumendid oma teose "The Nature of Existence" teises köites (1927).


Pacta sunt servanda

Pacta sunt servanda (ladina keeles 'lepingut tuleb austada') on õiguse üldpõhimõte, mille kohaselt on poolte kokkulepe neile täitmiseks kohustuslik. Muuhulgas on see põhimõte oluline võlaõiguses ja rahvusvahelises õiguses.

Pacta sunt servanda põhimõtte kohaselt on kokkulepe sõlmimise järel poolte vahel seaduseks ning sellest tulenevalt on kohustuste mittejärgimine lepingu rikkumine. Õige käitumise nõudmine ja sellest tulenev hea usu põhimõte on kogu õigussüsteemi toimimise eeltingimus kuni selleni välja, et mõningates õigusharudes järgnevad sanktsioonid kokkuleppe rikkumisele ka siis, kui ükski osaline pole kahju saanud.

Lause päritolu pole täpselt teada, kuid Cicero kirjutas, et Pacta et promissa semperne servanda sint (De Officiis, III, 24).

Eesti positiivses õiguses sätestab võlaõigusseaduse § 8 lõige 2, et leping on lepingupooltele täitmiseks kohustuslik. Rahvusvahelises õiguses ütleb Viini rahvusvaheliste lepingute õiguse konventsioon, et iga kehtiv leping on kohustuslik tema osalistele ja nad peavad seda täitma heas usus.

Väljaspool Rooma õigusest tulenevaid õigustraditsioone rõhutab näiteks koraan lepingute täitmise kohustuslikkust.


Id

Miski on psühhoanalüüsi teoorias isiksuse esmane süsteem, sünnipärane psüühiline reaalsus.

Sigmund Freud kasutas oma töödes terminina saksakeelset väljendit das Es (kesksoost 'tema', 'see'); ingliskeelsetes tõlgetes on enamasti kasutusel sõna id (ladina keeles kesksoost 'tema', 'see'); prantsuse keeles on vasteks ça.

Freud käsitas miskit kui bioloogiliste tungide keskust; sealt pärinevad primitiivsed ihad ja soovid. Miski on ühtlasi ka energiaallikas ning seotud füsioloogiliste protsessidega. Miski lähtub naudinguprintsiibist: pinged tuleb kohe lahendada ning saada rahuldus.

Peamised miskist lähtuvad tungide grupid on psühhoanalüüsi teooria kohaselt seotud seksuaalsuse ja agressiivsusega. Freud on nimetatud neid elu- ja surmatungideks: eros ja thanatos. Seksuaaltungi energiat nimetatakse libiidoks.

Ingliskeelsetes tekstides on id sarnase mõistena kasutusel ka väljaspool psühhoanalüüsi konteksti – kirjanduses, kunstis jm. Enamasti tähistatakse sellega metsikut, ohjeldamatut, irratsionaalset alget.


Riigi tunnustamine

Riigi tunnustamine on rahvusvahelis-õiguslik toiming, millega üks riik määratleb teise riigi rahvusvahelise õigussubjektsuse. Tunnustamine tähendab, et riik on täitnud riikluseks vajalikud nõuded.

Eksisteerib kaks lähenemist riikide tunnustamisele: konstitutiivne teooria, mille kohaselt saavutab riik õigussubjektsuse, kui enamik riike on teda tunnustanud. deklaratiivne teooria on tänapäeval valitsev. Selle kohaselt muutub riik õigussubjektiks siis, kui ta faktiliselt täidab riigiks olemise eeldusi. Tunnustamisega riigid üksnes möönavad olemasolevat olukorda.


Kesksugu

Kesksugu ehk neutrum on isikuliste asesõnade ja nimisõnade grammatiline kategooria mitmetes keeltes.

Kesksoost isikulisi asesõnu (näiteks inglise keeles it, saksa keeles es, ladina keeles id) tõlgitakse eesti keelde tavaliselt kas "tema" ("ta"), "see" või "too".


Moore'i paradoks

Ühes oma loengus juhtis George Edward Moore tähelepanu kummalisele vastuolule, mida ilmutab näiteks ütlus: "Väljas sajab, aga ma ei usu, et väljas sajab." Seevastu "Väljas sajab, aga ta ei usu, et väljas sajab" on täiesti korrektne väide. See paradoks, mida tuntakse ka Moore'i paradoksi nime all, oleks võinud ununeda, kuid väidetavalt läks Ludwig Wittgenstein sellest paradoksist kuulda saades keset ööd Moore'i juurde, nõudes, et Moore loengu sisu kohe kordaks. Igal juhul sobib see paradoks hästi sissejuhatuseks Wittgensteini hilisfilosoofiale.


Orogeenne vöönd

Orogeenne vöönd ehk orogeen on kokkusurvepingete väljas tekkinud ulatuslik piklik kurrutatud ja deformeeritud geoloogiline struktuur.

Orogeensed vööndid tekivad kas subduktsiooniga seotud tektoonilises režiimis, kus ookeanilise maakoorega laam sukeldub mandrilise maakoorega laama alla, samal ajal seda kokku pressides (näiteks Andid) või kahe mandrilise laama kokkupõrkealale (näiteks Himaalaja).

Orogeenseis vööndeis toimub intensiivne kivimite kurrutamine ning ümberkristalliseerumine, mistõttu koosnevadki mäestikud peamiselt moondekivimeist. Orogeenseid vööndeid tuntaksegi tavaliselt mäestikena.


Francis Herbert Bradley

Francis Herbert Bradley (30. jaanuar 1846 Inglismaa, Surrey (praegu London), Clapham – 18. september 1924) oli Briti filosoof.

Bradley oli üks juhtivaid Briti idealiste. Tema õpetuse järgi ei olemas erinevaid asju, vaid üks ühtne asi, mis koosneb üksnes ideest, kogemusest.

Bradley filosoofia mõjutas tugevasti T. S. Elioti luulet.

Tema vanemad olid mõjukas evangeelne jutlustaja Charles Bradley, kelle ümber kogunes "Claphami sekt", ning selle teine abikaasa Emma Linton. Francis oli nende neljas laps ning täiskasvanuks saanud poegadest vanim.

Francise poolvend isa esimesest abielust oli George Granville Bradley oli väljapaistev vaimulik ja õpetlane. Francise noorem vend A. C. Bradley oli kirjandusteadlane.

Aastal 1856 asus Francis õppima Cheltenham College'isse, kust ta 1861 läks üle Marlborough College'isse, mida juhatas tema poovend Charles. Sinna ta jäi 1863. aastani. Aastal 1865 asus Bradley õppima Oxfordi Ülikooli University College'isse.

Detrsembris 1870 sai ta kolleegiumiliikmeks Oxfordi Ülikooli Merton College'is. See tõi kaasa õpetamiskohustusteta eluaegse stipendiumi, mille oleks katkestanud ainult abiellumine. Bradley aga ei abiellunud.

Bradley vaadete kritiseerimisest Edward George Moore'i ja Bertrand Russelli poolt sai alguse analüütiline filosoofia.

Raamatus "Keel, tõde ja loogika" kritiseerib Alfred Jules Ayer Bradleyt selle eest, et ta esitab väiteid, mis ei rahulda loogilise positivismi verifikatsiooniprintsiibi nõudeid, näiteks "Absoluut siseneb evolutsiooni, kuid ei ole ise evolutsiooniks võimeline."


Paljandumine

Paljandumine on aluspõhjakivimite avanemine maapinnal.

Paljandunud aladel puudub pinnakate. Paljandunud aluspõhja nimetatakse paljandiks. Ka aluspõhja osaks oleva aluskorra avanemine maapinnal on paljandumine, kuid Eestis aluskorra paljandeid ei ole.

Paljandit ja paljandumist tuleb eristada avamusalast, mille korral ei pruugi aluspõhi olla avanenud maapinnal, vaid võib olla kaetud pinnakattega.

Tuntud paljanditeks Eestis on näiteks Suur Taevaskoda ja Põhja-Eesti pank.


Paljand

Paljand on ala, kus paljanduvad aluspõhjakivimid.

Paljandil ei ole pinnakatet.

Tuntud paljanditeks Eestis on näiteks Suur Taevaskoda ja Väike Taevaskoda.

Paljandit ja paljandumist tuleb eristada avamusalast, mille korral ei pruugi aluspõhi olla avanenud maapinnal, vaid võib olla kaetud pinnakattega.

Eestis paljanduvad vaid settelise aluspõhja kivimid. Kristalne aluskord Eestis ei paljandu.


Jim Marrs

James Farrell Marrs Jr. (5. detsember 1943 Fort Worth, Texas – 2. august 2017 Springtown, Texas) oli ameerika uudistereporter, kolledžiõpetaja ja vandenõuteooriaid levitav kirjanik.


Partenogenees

Partenogenees ehk neitsistsigimine on mitmetel taime- ja loomarühmadel esinev aseksuaalne paljunemisviis, mille puhul embrüod kasvavad elujõuliseks ilma viljastamata. Loomade puhul tähendab partenogenees embrüo arenemist viljastamata munarakust ning taimede puhul tähendab see apomiksist.

Partenogenees esineb paljudel taimedel, kuid ka selgrootutel (ümarussidel, lehetäilistel, mõnda liiki mesilastel, kojuselistel), mõningatel selgroogsetel (teatud kaladel, kahepaiksetel, harva lindudel) ning ühel munaseene liigil.


Süvakivim

Süvakivim (inglise plutonic rock) on keskmise- kuni jämedateraline magmakivim.

Süvakivimid on faneriitse struktuuriga, mis tähendab seda, et kivimit moodustavad mineraaliterad on palja silmaga eristatavad. Enamasti tuleb faneriitne struktuur sellest, et kristallidel on olnud tuhandeid aastaid väldanud tardumise kestel piisavalt aega, et silmaganähtavasse suurusesse kasvada. Tüüpiline ja levinud süvakivim on graniit. Süvakivimid on tardunud enamasti sügaval Maa sisemuses, kuid mitte alati. Asi on selles, et kivimeid klassifitseerides lähtutakse sellest, milline kivim välja näeb, mitte aga sellest, kust ta pärit on. Mõnikord harva võib süvakivimeile omase struktuuriga olla ka kivim, mida lasumussuhete järgi süvakivimiks pidada ei saaks.


Transseksuaalsus

Transseksuaalsus on meditsiiniline termin, mida kasutatakse kirjeldamaks inimese üleminekufaasi ühest soost teise kirurgia ja/või hormoonravi abil. Peale soo korrigeerimist võib indiviid end ka edaspidi transsoolisena ja/või transseksuaalsena identifitseerida või sellest määratlusest loobuda. Transseksuaalsuse terminit peetakse aegunuks kirjeldamaks transsoolisi inimesi.


Soolsus

Soolsus ehk saliinsus (ka soolasisaldus; magevee kontekstis mineraalsus) on vees lahustunud soolade hulk.

Soolsust väljendatakse klassikaliselt promillides ehk tuhandikosades. Alates 1978. aastast soovitavad okeanograafid kasutada praktilise soolsuse skaalat (PSS) (inglise practical salinity scale), mille ühikuks on PSU. See on saadud standardse KCl-vesilahuse ja vaadeldava mereveeproovi elektrijuhtivuse erinevuse suhteseosest. PSU-ühikute järgi on mereveeproovi, kus sooli on näiteks 20 kg kuupmeetri vee kohta, soolsus 20 PSU-d.

Maailmamere keskmine soolsus 35‰ tähendab seda, et ühest liitrist soolasest veest moodustavad soolad 3,5%. Merevees olevatest sooladest on suurima osakaaluga naatriumkloriid, vähem on magneesiumkloriidi, -bromiidi, kaltsiumkloriidi jt.


Copterline'i lennuõnnetus

Copterline'i lennuõnnetus toimus 10. augustil 2005 Tallinna–Helsingi liinil lennanud kopteriga Sikorsky S-76. Lennufirma Copterline'i kopter kukkus Naissaare ja Aegna vahel Tallinna lahes vette umbes 1,8 meremiili kaugusel Viimsi poolsaarest ja Aegna saarest 1,9 meremiili edelas. Kukkumiskoha koordinaadid on .

Kell 12.39 startis Copterline'ile kuuluv kopter Sikorsky S-76C+ (registritähis OH–HCI) Tallinnast regulaarlennule Helsingisse. Kolm minutit hiljem ehk kell 12.42 kukkus see Aegna saare juures merre ja uppus lühikese aja jooksul. Kõik pardal olnud 14 inimest – 12 reisijat ja kaks meeskonnaliiget – hukkusid. Reisijatest oli pardal kuus Soome, neli Eesti ja kaks Ameerika Ühendriikide kodanikku (väliseestlased ema ja tütar Hamburgenid), kopteri piloodid olid Soome kodanikud. Kõigi ohvrite surma põhjus oli uppumine.

Pääste- ja pinnaletõstmisoperatsioon algas samal päeval. Sellest võtsid osa piirivalvelaev Kati, piirivalvekaater M29, lootsikaatrid, Eesti mereväe laevad Vaindlo ja Wambola, Veeteede Ameti laev EVA-320, kaubalaev Baltic Trader, piirivalvekopter, Soome piirivalvelaev Merikarhu, Soome päästekopter Puma ning Eesti ja Soome tuukrid. Suurõnnetuse uurimiseks loodi rahvusvaheline uurimiskomisjon.

Järgmise kahe päeva jooksul toodi 45 meetri sügavusel lebanud kopterivrakist välja 13 surnukeha. Ühe kopteripiloodi, soomlasest kapteni Peter Fredrikssoni surnukeha leiti alles kaks nädalat hiljem, 25. augustil, kopterivraki asukohast umbes 45 meetri kauguselt. Vraki ülestõstmist alustati 13. augusti varahommikul. Selleks kasutati kraanaga varustatud Soome merepäästelaeva Seili. Pärast pinnaletõstmist transporditi kopter Tallinna Vene-Balti sadamasse piirivalvelaevade kaile. Kopteri musta kasti dekodeeris Suurbritannia lennuõnnetuste uurimise büroo (Air Accidents Investigation Branch) ning selle info analüüsi alustas uurimiskomisjon 22. augustil.

14. septembril 2005 avalikustatud lennuõnnetuse põhjuste uurimiskomisjoni esialgses aruandes jäid selle suurõnnetuse põhjused ebaselgeks. Oli märgitud, et helikopter oli tehniliselt korras, ilmastikutingimused lennuks sobivad ja meeskond kopteri juhtimiseks vajaliku pädevusega. Samuti ei leitud märke tulekahjust ega lindude või muude objektide sattumisest kopteri mootorisse õhus. Kindlaks oli tehtud, et kopteri turbiinmootorid säilitasid töövõime lennu lõpuni ning kopteri konstruktsioonid purunesid alles kukkumisel vastu veepinda. Pardal olnud inimeste surma põhjustas raporti kohaselt uppumine. Õnnetuse põhjusena toodi kopteri sattumine mingisse eriolukorda, mis põhjustas kopteri tugeva hälbe tavapärastest lennuparameetritest ning kutsus lõpuks esile kopteri juhitamatu langemise. Lennuõnnetuse lõpparuanne avaldati 11. augustil 2008.


Magevesi

Magevesi on vesi, mille soolsus on väiksem kui 0,5‰.

Kogu Maa veeringesse haaratud veevarudest moodustab magevesi 4,04%, millest suurem osa on Antarktist ja Gröönimaad katvates jääkilpides (Antarktise jääkilp sisaldab 61% Maa mageveest ja 1,7% kogu veevarust) ning ülejäänu mujal maa- ja veepinnal lume ja jääna (merejää, jäämäed), liustikes, järvedes, jõgedes, soodes ning põhjaveena. Mageveeks loetakse ka näiteks rauasooli sisaldav mineraalvesi.

Enamiku Maa veest moodustab soolane vesi peamiselt maailmameres. Mageveeressursside piiratus on oluliseks probleemiks kuivema kliimaga aladel.

Peaaegu kõik magevesi tekib sademetest (udu, vihm, lumi). Sademed sisaldavad tihti aineid, mis on pärit aurumiskohast või atmosfäärist. Eriti tööstuspiirkondades on probleemiks happevihm.

Mõned elusorganismid saavad kasutada soolast vett, kuid paljudele, sealhulgas enamikule taimedest ja imetajatest, on magevesi elamiseks asendamatu.

Magevesi on võrreldes elusorganismide rakuvedelikuga hüpotooniline ehk väiksema tihedusega.

Magevee-elupaigad jaotatakse seisva veega veekogudeks (järved, sood), vooluveekogudeks (jõed) ja põhjaveeks.


Sikorsky S-76

Sikorsky S-76 on populaarne Ameerika Ühendriikides toodetav kahemootoriline spetsiaalselt tsiviilkasutuseks loodud kopter. Kopterit kasutatakse tänapäeval nii reisijateveol, VIP-kopterina kui ka eriotstarbelisteks ülesanneteks, näiteks meditsiini- ja päästekopterina.


Ali (film)

"Ali" on 2001 valminud USA biograafiline mängufilm, mis jutustab poksija Muhammad Ali eluloo.

Filmis mängivad teiste seas Will Smith, Jamie Foxx, Jon Voight, Mario Van Peebles, Ron Silver, Jeffrey Wright, Mykelti Williamson, Jada Pinkett Smith, Joe Morton, Giancarlo Esposito ja LeVar Burton.

Stsenaristid oli Gregory Allen Howard, Stephen J. Rivele, Christopher Wilkinson, Eric Roth ja Michael Mann. Režissöör oli Michael Mann.

Film kandideeris parima meesnäitleja Oscarile (Will Smith) ja parima meeskõrvalosatäitja Oscarile (Jon Voight).

Stsenaariumi algvariant, mille kirjutasid Howard ja Rivele, oli liiga pikk ja kohmakas, mistõttu Roth ja Mann tegid selle oluliselt ümber. Howardilt oli varem tellitud stsenaarium Ali elust filmile, mille produtsent pidi olema Jon Peters, (1994), kuid too film ei läinud käiku.

Kriitikud tõstsid esile nii filmi häid kui ka halbu ülgi. Eriti laideti pikki stseene, kus peaosatäitja Smith istub muusika saatel rongis või jookseb läbi Aafrika küla, kuid midagi ei juhtu. Roger Eberti arvates film nende tõttu venib. Samuti leidis Ebert, vaataja ei saa Ali kohta teada midagi uut ning et film on halvasti monteeritud. Näitlejate mängu peeti üldiselt heaks, kuid paljude kriitikute arvates ei ole film hästi tehtud. Režissöör Spike Lee ütles intervjuus ESPN-ile, et ta ei saa aru, kuidas võis ühest 20. sajandi intrigeerivamast kujust teha nii igava filmi. Paljud Ali fännid peavad paremaks dokumentaalfilmi "When We Were Kings" (eestikeelne pealkiri "Poksikuningate heitlus").


Muda

Muda on veega segunenud kleepuv savikas-aleuriitne sete.

Muda sünonüümiks peetakse mõnikord sõna "pori", mõnikord seda defineeritakse, nt "Eesti keele seletava sõnaraamatu" järgi on pori "vesine kleepuv pinnas".

Muda on sõltuvalt veesisaldusest poolvedel või plastiline sete, mis võib tekkida väga mitmesugustes tingimustes, mille ühine joon on vee rohkus. Muda tekib, kui olemasolevad setted (muld, savi, aleuriit) küllastuvad veega. Muda üldtunnuseks on märgatav orgaanilise aine sisaldus, mis annab talle tumeda värvuse ja iseloomuliku lõhna. Samuti nimetatakse mudaks veekogude põhja settinud peent ja pehmet setet, mille eriliikideks on järvemuda ja järvelubi.

Muda mattumisel ja sellele järgneval kivistumisel ning moondel võib mudast tekkida väga erinevaid kivimeid. Näiteks lubjakivi ja argilliit. Savi litifitseerumisel tekkinud kivimite edasisel moondel võib tekkida kõrge astme moondekivim gneiss.

Muda, mida kasutatakse tervistavatel protseduuridel, nimetatakse ravimudaks.


Pori

Pori (rootsi keeles Björneborg, ladina keeles Arctopolis) on linn Soomes Satakunta maakonnas, Kokemäenjoki jõe kaldal.

Pori on asutatud 1558. aastal Ulvila linna asemele.

Pori on tuntud Pori Jazzi muusikafestivalide ja liivarandade poolest.

Elanike arv on 83 303 (31.12.2012) (Soome suuruselt 11. linn).

2010 liideti linnaga Noormarkku vald ja 2015 Lavia vald.


Vulkaaniline kivim

Vulkaaniline kivim ehk vulkaniit on vulkaanilise tekkega tardkivim.

Vulkaanilised kivimid on tekkinud vulkaanist väljutatud ainese tardumisel maapinnal, vees või maapinnalähedastes intrusioonides. Vulkaniitidele on omane peitkristalne ehk afaniitne struktuur. Vulkaanilisi kivimeid eristatakse süva- ja poolsüvakivimeist, mis tardusid sügavamal maakoores. Ekstrusiivne kivim, purskekivim ja efusiivne kivim on terminid, mida enamasti käsitletakse kui vulkaanilise kivimi sünonüüme, kuid tegelikult on neil pisut teistsugune tähendus.


Purskekivim

Purskekivim (inglise extrusive rock) on vulkaanist väljapaisatud materjalist koosnev kivim.

Enamasti peetakse purskekivimit ja vulkaanilist kivimit sünonüümiks, kuid tegelikult on nad pisut erineva tähendusega terminid. Purskekivimi sünonüümiks on "ekstrusiivne kivim".

Purskekivimid on ka vulkaanilised kivimid, kuid kõik vulkaanilised kivimid ei ole purskekivimid. Asi on selles, et termin "vulkaaniline kivim" hõlmab kõiki peitkristalse struktuuriga tardkivimeid, olenemata sellest, kas nad on vulkaanist väljunud või subvulkaanilised ehk väljumata, purskekivim on aga kindlasti vulkaanipurske produkt.


Padilaava

Padilaava on veealustes tingimustes tardunud padjalaadse morfoloogiaga laavavool.

Koostiselt on padilaava enamasti basaltne või andesiitne. Padilaava moodustab ofioliitse kompleksi ülemise osa.

Padilaava moodustub laava kokkupuutel veega, enamasti juhtub see ookeanide põhjas. Padilaava on laialt levinud nähtus, kuid esinemise tõttu veealustes tingimustes on ta vähetuntud ja tema moodustumine halvasti vaadeldav. Padilaava ristlõige võib meenutada köislaava ristlõiget, kuid padilaavas on vähem vesiikuleid ning tühikuid. Samuti võivad padilaavas esineda radiaalsed lõhed. Pealmine kiht on tihti klaasjas.


Bolderāja

Bolderāja on asum Riias Kurzeme rajoonis Daugava vasakul kaldal Buļļupest lõunas pindalaga 8,329 km². Asumit eraldab Daugavgrīvast Buļļupe. 14 523 elanikku (2010).

Aastal 1495 oli Johann Bulderingil selles piirkonnas mõis. Tema järgi on saanud nime Buļļupe, mida alamsaksa keeles kutsuti Bulder Aa. Ka hakati seda piirkonda Bolderājaks kutsuma. Hiljem asus seal piirkonnas mitu mõisa, (Lohfeldi mõis, Guberņa mõis ja Bolderāja mõis). Piirkond oli juba varastest aegadest asustatud, Bolderāja oli lootside peamine elukoht. Samuti asus seal tollipunkt.

Daugavgrīva kindluse kaitsva tiiva all asunud tolliametnike, lootside ja meremeeste asula sai aastal 1852 Riiaga telegraafiühenduse. See oli esimene tsiviilotstarbeline telegraafiliin tervel Venemaal. Aastal 1873 valmis ka Riiga viiv raudtee. Kuigi Bolderāja oli sellel raudteeliinil lõpp-peatuseks, ehitati raudteesild ka üle Buļļupe, sealt edasi kindlusest mööda Daugava suudmes oleva muulini välja. Raudtee valmimisega hakkas kasvama Bolderāja sadama tähtsus, samuti hakkasid asumisse kerkima tehased, aga Esimene maailmasõda laastas sealse tööstuse.

Aastast 1924 on Bolderāja Riia linna osa. Aastail 1952–1959 oli see Riia linnale administratiivselt alluv alev. Asumis on silikaattellisetehas ja seal asub ka Läti Mereakadeemia.


Buļļupe

Buļļupe on Lielupe vana jõesäng, mida mööda viimane voolas Daugavasse.

Ühendab praegu Lielupe ja Daugava suuet.

Buļļupe eraldab teineteisest Bolderāja ja Daugavgrīva asumit Riia linnas.


Fruit of Islam

Fruit of Islam (FOI) on afroameeriklastest ihukaitsjate rühm, kelle ülesandeks on kaitsta ja teenida organisatsiooni Nation of Islam ning selle vaimulikke ja üritusi.

Rühma liikmed kannavad mõnikord sinist mundrit.


David Icke

David Icke (sündinud 29. aprillil 1952 Inglismaal Leicesteris) on inglise vandenõuteoreetik ja endine jalgpallur.

David hakkas juba koolis jalgpalli mängima ning jätkas seda Coventry Citys ja Hereford Unitedis. Jalgpallimängu pidi ta 21-aastaselt artriidi pärast lõpetama. Seejärel alustas ta tööd ajakirjanduses: kõigepealt kohalikus Leicesteri lehes, hiljem BBC spordikommentaatorina. Sealt suundus ta tööle Briti Rohelisse Parteisse, kus tõusis pressiesindajaks. Aastal 1990 koges ta "valgustust", mille järel hakkas kirjanikuks.

Ta on avaldanud arvukalt kõmulisi vandenõuteooriaid. Tema raamatud kajastavad põhiliselt kaht teemat: esiteks inimese suhteid enda, teiste ja planeediga ning teiseks valitsevate klasside ja gruppide valitsusviise deviisi all "eesmärk pühitseb abinõu". Vaatamata tema arvukatele avaldustele, mida on kvalifitseeritud Briti kuningliku perekonna ning teiste rikaste ja kuulsate otseseks solvamiseks, ei ole teda kordagi kohtusse kaevatud.


Zecharia Sitchin

Zecharia Sitchin (vene keeles Заха́рия Си́тчин; 11. juuli 1920 Bakuu – 9. oktoober 2010 New York) oli vene päritolu Ameerika Ühendriikide kirjanik, kelle raamatud esitavad teooriaid inimkonna päritolu kohta.

Kui ta oli noor poiss, emigreerusid ta vanemad Iisraeli.

Kasvades üles Palestiinas, õppis ta tundma iidset ja ka Piibli ajalugu. Zecharia Sitchin on üks vähestest õpetlastest, kes on võimeline lugema ja kirjutama Sumeri kiilkirjas. Zecharia Sitchin üld-e salajane teadlane. Samuti lõpetas ja sai doktorikraadi Londoni Ülikoolis majandusteaduses. Enim on Zecharia Sitchin tuntud kui raamatusarja "Maa kroonikad" ("Earth Cronicles") autor. Sari koosneb kuuest põhi- ja kuuest lisaraamatust.

"Enki kadunud raamat" on huvitav selle poolest, et kui kõik varasemad raamatud on puhtalt teaduslikud või populaarteaduslikud, siis selles raamatus on kirjanik võtnud savitahvlitel olnud poolikud tekstid ning nendest kokku pannud loo, mida algandmete puudulikkuse ja killustatuse tõttu oleks olnud raske teadusliku tekstina serveerida.


Biograafiad (Q)

Biograafiad (Q) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid biograafiaid isikutest, kelle nimi algab Q-tähega.


Biograafiad (Š)

Biograafiad (Š) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid biograafiaid isikutest, kelle nimi algab Š-tähega.


Biograafiad (Ž)

Biograafiad (Ž) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid biograafiaid isikutest, kelle nimi algab Ž-tähega.


Biograafiad (Ö)

Biograafiad (Ö) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid biograafiaid isikutest, kelle nimi algab Ö-tähega.


Biograafiad (X)

Biograafiad (X) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid biograafiaid isikutest, kelle nimi algab X-tähega.


Biograafiad (Ü)

Biograafiad (Ü) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid biograafiaid isikutest, kelle nimi algab Ü-tähega.


Biograafiad (Y)

Biograafiad (Y) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid biograafiaid isikutest, kelle nimi algab Y-tähega.


Ufoloogia

Ufoloogia on tundmatute lendavate objektidega ehk ufodega (inglise keeles Unidentified Flying Objects, lühend UFO) seotud andmete kogumine ja uurimine. Kuigi sellega tegelevad ka mitmed teadlased (füüsikutest folkloristideni), pole ufoloogia siiski üldtunnustatud teaduslik distsipliin ning seda on nimetatud ka pseudo-, proto- ja parateaduseks. Kriitikute arvates ei järgi enamik ufolooge oma tegevuses korrektset teadusliku uurimistöö metoodikat.

Varasemast ajast on küll teada tundmatute lendavate objektide kirjeldusi, kuid laialdane ufoloogiaharrastus sai alguse 1947. aastal, mil Ameerika Ühendriikides Washingtoni osariigis Rainier' mäe läheduses õhuseiret teinud erapiloot Kenneth Arnold märkas ja hiljem kirjeldas ajakirjanikele üheksat lamedat ilma kereta lennukitiivasarnast objekti, mis liuglesid mäeharjade kohal nagu vette visatud taldrik (eesti analoog – kiviga lutsuviskamine). Siit jõudis meediasse väljend "lendavad taldrikud". Sellele järgnenud perioodist pärineb hulgaliselt teateid tundmatute lendavate objektidega kohtumistest, nende jälgimisest eraisikute ja armee esindajate poolt ning kohtumisi nende oletatavate pilootidega; osa neist vaatlustest on seletatud maiste lennumasinate, eriliste atmosfäärinähtuste, optiliste illusioonide, hallutsinatsioonide, fantaasiakujutelma või teadliku pettusena.

Popkultuuris seostatakse ufosid enamasti hüpoteetiliste maaväliste tsivilisatsioonide (nn tulnukate) tehnoloogiaga. Seda seisukohta pooldab arvatavasti enamik ufolooge. Paljud ufoloogid usuvad, et valitsused või sõjavägi varjavad avalikkuse eest sellega seotud olulist informatsiooni.

Ufoloogid on tundmatute lendavate objektide ja/või maaväliste lennumasinate kirjeldusi otsinud väga erinevatest allikatest, sh Piiblist, sumeri kiilkirjadest, rahvaste mütoloogiast ja folkloorist. Võõraste tsivilisatsioonide lennumasinatena on tõlgendatud nii mütoloogilisi tulilinde kui taevaseid kaarikuid. Isegi koopajoonistel Euroopas ja Aafrikas on leitud oletatavaid taevaste lendkehade kujutisi; kriitikute arvates aga kujutasid eelajaloolised inimesed neil väljamõeldud fantaasiaobjekte.

Eesti tuntumad ufoloogid on Jüri Lina, Hans Raudsik ja Igor Volke.


Aurora juhtum 1897

Aurora juhtum aastal 1897 on väidetav ufoavarii, mis juhtus Aurora külas Texase osariigis Ameerika Ühendriikides.


Washingtoni 1952. aasta ufojuhtum

1952. aastal nähti mitmel kuumal juuliõhtul Washingtoni õhuruumis ning registreeriti radaritega eri suurusega tundmatuid objekte, mis nägid välja helendavate keradena. USA pealinna kaitsvate hävituslennukite saabudes kerad lendasid ära või lihtsalt haihtusid. Objektid lendlesid vabalt Valge Maja ja Kapitooliumi kohal ning neid võisid vabalt jälgida paljud Washingtoni elanikud.

Helendavad kerad näitasid fantastilisi lennumanöövreid ning ilmutasid ennenägematut kiirust ja kiirendust. Pealinna kaitsvad õhujõud seletasid seda tänavavalgustuse peegeldusega erineva temperatuuriga õhukihtidel.


Lubbocki tuled

Lubbocki tuled olid ümberpööratud V- või U-tähe moodustanud valguslaigud, mida 1951. aasta augustist novembrini nähti USA-s Texase osariigis Lubbocki linna kohal ja mujal.


Krk

Krk on linn Horvaatias Krki saarel, saare suurim ja tähtsaim linn, kuurort ja sadamalinn. Ta paikneb saare läänerannikul umbes 25 km kaugusel Krki sillast.

Elanike arv on 5491 (2001).


Alternatiivmeedia

Alternatiivmeedia on ametlikust või üldtunnustatud meediast erinev meediakanal (raadio, veebisait, ajaleht vms).

Alternatiivmeedia esitab uudiseid ja muid materjale, mida pole üldiselt aktsepteeritud või mis on suunatud kitsamale huviliste ringile. Alternatiivmeedia materjalid võivad sisaldada kuulujutte, vandenõuteooriaid, nalju vmt. Alternatiivmeediaprogramme võivad eraldi sisaldada ka tavalised meediakanalid ("libauudised" vms).


Rahvusvaheline organisatsioon

Rahvusvahelised organisatsioonid on rahvusvahelisel tasandil moodustatud riikide ühendused või riikide ühingute (ka üksikisikute) liidud, mis on asutatud ühiste eesmärkide saavutamiseks poliitika, majanduse, teaduse ja tehnika, sotsiaal-, kultuuri, spordi, religiooni jm valdkonnas ning mis on loodud vähemalt kolme riigi või tema institutsioonide poolt omavaheliseks kooskõlastatud tegevuseks ja millel on oma kindel pädevus. Neil on alaliselt tegutsevad organid ning oma põhikiri, kodukord, liikmeskond, otsuste vastuvõtmise kord, finantseerimisallikad, tippjuhid ja peakorter. Rahvusvahelistel organisatsioonidel on juriidilise isiku staatus.

Riikide ja rahvaste koostöö tihenedes 19. sajandi viimasel kolmandikul loodi rahvusvahelisi organisatsioone massiliselt, keskendudes peamiselt praktilistele eluolu küsimustele, nagu transport, side, kaubandus, teadus jm. Tänapäeval on rahvusvaheliste organisatsioonide tegevus asendunud enne Teist maailmasõda domineerinud diplomaatiliste, informatiivsete ja liikmete vahel üksikküsimusi koordineerivatelt aktsioonidelt mitmesuguste globaalsete, üldist huvi pakkuvate, kuid ka jooksvalt esile kerkinud probleemide ja küsimuste operatiivsele lahendamisele.

Rahvusvaheliste organisatsioonide tegevusest on tänapäeval huvitatud kõik riigid ja sõltuvad territooriumid, samuti praktiliselt kõikide elualade esindajad. Seepärast domineerivadki kõikidel rahvusvahelise suhtlemise tasanditel just rahvusvahelised organisatsioonid, mille tegevuse põhimõtetele on riigid (subjektid) tavaliselt oma huvid allutanud või lasevad oma huvisid nende organisatsioonide kaudu kaitsta. See ei tähenda, et riikidevaheline diplomaatiline suhtlemine oleks muutunud teisejärguliseks. Tõsiasi on, et seni pole loodud ühtegi organisatsiooni, mis üritaks üksnes diplomaatilisi meetmeid kasutades korraldada riikidevahelisi otseseid kahepoolseid suhteid.

Tegevusvaldkondade alusel loodid organisatsioonid hõlmavad terve hulga rahvusvahelise koostöö alasid (rahu, julgeolek, majandus, poliitika jne), aga võivad olla ka eriotstarbelise spetsiifikaga (mõni majandusharu või eluala, sotsiaalpoliitika, teadus, spordiala jne). Kõikide organisatsioonide tegevuse aluseks on nende põhikiri ja seda korraldatakse kindlate struktuurielementide (assamblee, nõukogu, täitevkomitee, büroo, sekretariaat jne) kaudu.

Rahvusvaheliste organisatsioonide klassifitseerimisel on oluline pidada silmas nende liikmeskonna olemust. Ühed organisatsioonid on moodustatud valitsuse või valitsuste institutsioonide tasemel ja neid finantseeritakse liikmesriikide eelarvetest. Need organisatsioonid on valitsustevahelised ja nende organisatsioonide poolt vastu võetud otsused on kas kohustuslikuks või soovituslikuks täitmiseks liikmesriikide valitsustele. Valitsustevahelisi organisatsioone saab omakorda liigitada ülemaailmseteks ja regionaalseteks (geograafilisteks), riikide majanduslikku arengutaset mitte arvestavateks ja arengumaid eristavateks ning üld- ja eritegevussuunalisteks.

Teised organisatsioonid on loodud valitsusväliste institutsioonide, ühingute, organisatsioonide, üksikisikute jne. poolt ning neid finantseeritakse eelarvevälistest vahenditest, annetustest, liikmemaksudest jne. Ka neid organisatsioone saab liigitada üld- ja eritegevussuunalisteks ning nende hulgas on nii massi- ja kui ka väikese liikmete arvuga organisatsioone.

Alates 1907. aastast peab rahvusvaheliste organisatsioonide üle arvestust Brüsselis (Belgia) asuv Rahvusvaheline Assotsiatsioonide Liit (Union of International Associations, UIA), mis annab välja "Rahvusvaheliste organisatsioonide aastaraamatut" (The Yearbook of International Organizations). Selle organisatsiooni andmetel on alates 312. aastast loodud ligi 75 000 rahvusvahelist organisatsiooni 300 riigi ja territooriumi poolt, millest umbes 42 000 on eri tasemel tegutsenud. UIA-s on arvel umbes 25 000 organisatsiooni, millest ligi 17 500 on erineval tasemel oma tegevusest teatanud. UIA teatab ka, et iga aasta esitatakse arvele võtmiseks umbes 1200 uut organisatsiooni. Kui palju nendest arvele võetud organisatsioonidest on tegevuse lõpetanud, selle kohta andmed puuduvad. Arvele võetud organisatsioonidest on umbes 10% valitsustevahelised, ülejäänud valitsustevälised. Umbes 55% praegu tegutsevatest organisatsioonidest on alustanud tegevust pärast 1960. aastat, nendest umbes 45% on regionaalsed ja 20% erialalise iseloomuga.


Õigusvõime

Õigusvõime on õigussubjekti võime olla õiguste ja kohustuste kandjaks. See algab sünniga ja lõpeb surmaga.

Eraõiguses on kõigil füüsilistel isikutel võrdne ja ühetaoline õigusvõime, kuid paljudes õigusharudes on subjektide võime õiguste ja kohustuste kandjaks vähem või rohkem piiratud ja piiritletud.


Teovõime

Teovõime on füüsilise isiku võime iseseisvalt teha kehtivaid tehinguid.

Euroopa õigussüsteemis tehakse vahet täielikul ja piiratud teovõimel.

Eesti seaduste kohaselt on täielik teovõime 18-aastaseks saanud (täisealisel) isikul. Alla 18-aastasel isikul (alaealisel) ja isikul, kes vaimuhaiguse, nõrgamõistuslikkuse või muu psüühikahäire tõttu kestvalt ei suuda oma tegudest aru saada või neid juhtida, on piiratud teovõime ja temale seatakse eestkoste.

Piiratud teovõime seab inimesele kohus, kui selleks tekib vajadus. Kohtuotsus tugineb peamiselt kohtupsühhiaatrilise ekspertiisi arvamusele.

Teovõimet pole vaja piirata mitte igal inimesel, kes ei suuda aru saada oma tegude tähendusest ega neid juhtida. Teovõime piiramine kerkib päevakorda, kui subjekt võib sooritada tehinguid, mille finantsväärtus on olulise mahuga – näiteks kinkida maja võõrale inimesele. Kui subjekt ei oma materiaalseid väärtusi, millega tehinguid sooritada, siis enamasti pole ka vaja teovõimet piirata.


Kodakondsuseta isik

Kodakondsuseta isik ehk määratlemata kodakondsusega isik on inimene, kellel pole kodakondsust. Kodakondsuseta isikute õiguslik seisund on mõneti sarnane välismaalaste omaga (puuduvad mitmed kodanikuõigused), mõneti aga kehvem (pole riiki, kes saaks teostada diplomaatilist kaitset).

Õigusterminoloogias kasutatakse ka mõistet määratlemata kodakondsusega isik, pidades silmas isikuid, kes on jäänud varasemast kodakondsusest ilma, kuna kodakondsusjärgne riik on lakanud olemast (nt Nõukogude Liit või Jugoslaavia), kuid ei ole realiseerinud võimalust saada mõne järglasriigi kodakondsus.


Internatsionaal

Internatsionaal (prantsuse keeles L'Internationale; eesti keeles varem Internatsionale) on rahvusvaheline töölisliikumise hümn.


Telekinees

Telekineesiks loetakse parapsühholoogias nähtust, mille puhul inimene suudab objekte füüsilises ruumis liigutada üksnes mõtteenergia abil, neid mitte puudutades. Siiani ei ole nähtuse olemasolu või võimalikkust teaduslikult tõestatud.


Levitatsioon (paranormaalne nähtus)

Levitatsiooniks kutsutakse nähtust, mille puhul isik suudab ennast liigutada mõtte jõul, ilma otsese füüsilise mõjuta.

Teiste objektide analoogilist liigutamist loetakse telekineesiks.


Kaugtunnetus

Kaugtunnetus ehk kaugvaatlus (inglise keeles remote viewing) on isiku hüpoteetiline võime kehaliselt paigale jäädes liigutada oma teadvust (nn vaimusilma või eeter- ehk astraalkeha) ruumis ja/või ajas.

Kaugtunnetusega seotud mõisted esoteerikamaailmas on veel astraalprojektsioon, telepaatia ning selgeltnägemine.

Ameerika Ühendriikide Luure Keskagentuur katsetas väidetavalt kaugtunnetust alates 1960. aastatest kuni 1970. aastate keskpaigani või kauemgi, kogumaks luureinfot Nõukogude Liidu sõjaliste objektide kohta, kuid andmed selle programmi kohta on napid ja vastukäivad. On teateid, et selgeltnägemise võimalusi eeskätt sõjanduses ja luures uuriti ka Nõukogude Liidus.

Esoteerikaringkondades väidetakse, et LKA-s läbi viidud katsete käigus õnnestus katseisikutel teha kaugtunnetuse abil täpseid vaatlusi, sealhulgas salapärastest objektidest, mis on valitsustega koostööd tegeva maavälise mõistuse kontrolli all. Salaprogrammis osalenud ning sealt lahkunud isikud pakkusid hiljem kaugtunnetus- ja selgeltnägemisteenuseid ärilistel alustel. Üks selline elukutseline selgeltnägija oli 1970. aastate tuntud teletäht ja "kahvlipainutaja" Uri Geller. Tuntumaid kaugnägijaid oli USA Armee Leitnant F. Holmes 'Skip' Atwater kes alustas 1978 aastal armees kaugnägemise programmi nime all Star Gate (mitte segamini ajada televisioonis tuntust kogunud telesarjaga Stargate SG-1 ja filmiga Stargate.


Telepaatia

Telepaatiaks ehk mõtete edasikandmiseks nimetatakse väidetavat isikute omavaheline suhtlemist või isiku ühepoolset suhtlemist teise isikuga mõtete edasiandmise teel kõneta ja tehniliste abivahendideta.

Telepaatia on parapsühholoogia haru, mis tähendab, et tegu on pseudoteadusega ja puuduvad tõestusmaterjalid mis eristaks selle muinasjutust.


Parapsühholoogia

Parapsühholoogia on uurimisvaldkond, mis hõlmab nn paranormaalseid nähtusi – nähtusi, mis näivad olevat vasturääkivuses füüsikaseaduste ja üldtunnustatud teadusliku maailmapildiga ning võimaldavad oletada, et nad on esile kutsutud seni seletamatute vaimsete protsesside poolt ilma füüsilise mõjuta. Parapsühholoogia (para- tuleb kreeka sõnast, mille üks tähendusi on 'kõrval') uurib seda, mis jääb konventsionaalse psühholoogiateaduse piiride taha, eeskätt keha ja teadvuse ning tunnetuse ja selle objektide seoseid.

Skeptikud peavad parapsühholoogiat pseudoteaduseks või okultismi teadusžargooni kasutavaks haruks.


Viljaringid

Viljaringid on viljapõldudel lamandatud kõrtest tekkinud või tekitatud kujundid. Kuigi nimetuse järgi on tegu ringidega, esineb ka muid kujundeid ja nende kombinatsioone.


Roswelli juhtum

Roswelli juhtumiks nimetatakse Ameerika Ühendriikide õhuväe seireõhupalli allakukkumist New Mexico osariigi Roswelli linna lähedal. Juhtum on pälvinud laialdast huvi, kuna õhupalli on peetud maaväliseks kosmoselaevaks.

8. juulil 1947 avaldas Roswelli baasi teabeohvitser Walter Haut pressiteate, milles väitis, et baasi isikkoosseisu valduses on Roswelli-lähedase rantšo territooriumil alla kukkunud "lendava taldriku" (flying disc) jäänused. USA õhuvägi lükkas pressiteate väite samal päeval ümber.

Õhupall oli seotud USA armee salajase projektiga "Project Mogul", mille eesmärk oli õhupallidele pandud mikrofonide abil seirata Nõukogude Liidu tuumakatsetuste tekitatud õhulaineid. Projekti salajase loomu tõttu väitis USA õhuvägi, et tegu oli ilmajaama õhupalliga ega avaldanud seadme tegelikku eesmärki.

Roswelli juhtumi teemal on tehtud dokumentaalfilme ja seriaale, kirjutatud raamatuid ja loodud lugematu hulk veebilehti.


Area 51

Area 51 (eesti keeles "Ala 51") on umbes 155 km² suurune piirkond poolkõrbes Ameerika Ühendriikide lääneosas Nevada osariigis Lincolni maakonnas, kus asuvad USA salajased sõjalised objektid ning mida vandenõuteoreetikud ja ufohuvilised peavad paigaks, kus varjatakse ja uuritakse Maale jõudnud Maa-väliste tsivilisatsioonide esindajaid ja nende tehnikat.

1950. aastate algul kuivanud soolajärve Groom Lake'i ehk Groomi järve äärde rajatud lennubaasi esimene ametlik nimi oli Watertown Strip. 1959. aastal pani Aatomienergia Komisjon piirkonnale nimeks Area 51. Praegune ametlik nimetus on Õhujõudude katselennukeskuse 3. eriüksus (Detachment 3 of the Air Force Flight Test Center). Ameerika Ühendriikide valitsuse dokumentides kasutatakse ka nimetusi "operating location near Groom Lake, Nevada" (Groom Lake'i tegevuskoht Nevadas) või "test facility at Groom Lake, Nev." (katsepolügoon Groom Lake'is Nevadas). Piirkonnal on palju hüüdnimesid – esimeste katselendurite poolt antud Ranch või Paradise Ranch, samuti Dreamland raadiosides kasutatava koodi järgi jt.

Area 51 moodustab osa Nellise õhujõudude baasist, kus katsetatakse ja uuritakse uut või teistelt riikidelt ärandatud sõjatehnikat. Läheduses asub Nevada tuumapolügoon, kus on katsetatud tuumapomme.

Area 51-s on satelliidifotode järgi otsustades üks rohkem kui 9 km pikkune kasutusest välja jäetud maandumisrada ning kaks kasutusel olevat, millest üks on veidi üle 3,5 kilomeetri ja teine üle 1,5 kilomeetri pikk. Arvatavalt töötab objektil umbes 2000 inimest, kellest pooled elavad kohapeal ja pooled käivad tööl Las Vegasest.

Väidetavalt on alates aastast kõik presidendid allkirjastanud erimääruse, mis kehtestab, et sellel alal ei kehti USA seadused ja ühelgi USA riigiasutusel ega ametiisikul (sh president) ei ole õigust seda objekti kontrollida.

Ameerika Ühendriikide valitsus ei tunnista ega ka eita ametlikult piirkonna olemasolu. Mõned USA õhujõudude avalikud veebilehed siiski nimetavad Groom Lake'i õhubaasi. Ametlikel kaartidel Area 51 tähistatud ei ole või esineb eristamata osana föderaalses alluvuses olevast keelutsoonist. Juurdepääs nii maalt kui õhust on rangelt valvatud. 1991. aastal USA õhuvägi piiras piirkonnas ulatuslikud alad okastraadiga ja keelas sinna ligipääsu. Keelutsooni jäid osaliselt ka eramaad ja indiaanlaste reservaadid, kuid USA valitsusele Nevada föderaalkohtu vahendusel esitatud kaebused jäid vastuseta.

1995. aastal kaebas üle 200 Groom Lake'i katsepolügoonil töötanud isiku ühe New Yorgi advokaadibüroo vahendusel kohtusse Ameerika Ühendriikide valitsuse, süüdistades neid töötervishoidu, keskkonnakaitset ja immigratsiooni puudutavate seaduste korduvas eiramises. Dokumentidest selgus, et ajavahemikul umbes 1950–1991 oli Groom Lake'i alale toimetatud mürgiseid ja radioaktiivseid jäätmeid, mis seal põletati või maeti, põhjustades töötajatele terviserikkeid. Aastaks 2002 nõustus valitsus maksma hagejatele kahjutasu ja tagama nende tervisekindlustuse. Selle kohtuasja tulemusena tunnistas USA valitsus 1990. aastate lõpus esimest korda ametlikult oma seotust selle piirkonna ja seal toimuvaga. Kohtuprotsess ei pälvinud aga ulatuslikku meediakajastust.

Erinevad alternatiivuurijad on Groom Lake'i piirkonda, sh Area 51 ammu silmas pidanud. Väidetavalt on videole jäädvustatud lennumasinaid tegemas manöövreid, mida tuntud aeronautika ei võimalda.

Kaks levinumat vandenõuteooriat seoses Area 51-ga väidavad, et seal varjatakse ja uuritakse tulnukaid ja nende tehnikat (näiteks väidetava Roswelli juhtumi käigus kogutud materjale) või et seal on Kuu keskkonna simulaator, kus muuhulgas filmiti Apollo 11 kuundumise kaadrid.

Osa infost Area 51 kohta pärineb Robert Scott Lazarilt, kes väidab end olevat töötanud Area 51 naabruses salajasel objektil S4, kus ta uuris tulnukate lennuaparaati, mis kasutas kütusena elementi 115. Kriitikute sõnul ei ole Lazar füüsika vallas pädev ega oma ka tegelikult teaduskraade, mida ta väidab endal olevat.


Jansenism

Jansenism on hollandi piiskopi Cornelius Janseni (1585–1638) järgi nimetuse saanud katoliiklik usuvool Prantsusmaal 17. ja 18. sajandil.

See seletas ortodokssest katoliiklusest erineval moel lahti Augustinuse predestinatsiooniõpetuse ja oli ülikriitiline jesuiitluse suhtes.

Jansenismi keskus oli Port-Royali klooster Pariisi lähedal.

1713. aastal keelustati jansenism Louis XIV korraldusel ning enamik janseniste pagendati Prantsusmaalt.

Olulised jansenismi teoreetikud olid Blaise Pascal ja Antoine Arnauld.


Idealism (eluhoiak)

Tavakeeles nimetatakse idealismiks ehk aatelisuseks kõrgete ideaalide omamist, eriti kui need ideaalid on teostamatud või tavaarusaama kohaselt ebapraktilised. Isikut, kellele on omane idealism, nimetatakse idealistiks. Klassikaliselt on sõna "idealism" tähistanud ka täiusetaotlust – pidevat tegevust täiuse saavutamiseks seoseta ebapraktilisusega.


Geotektoonika

Geotektoonika on geoloogiline teadusharu, mis uurib Maa välisosa suuremõõtmelist ehitust, arengut ja teket.

Mis on Maa välisosa ehk kust jookseb piir Maa sees, millest allpool toimuvad protsessid ei kuulu geotektoonika valdkonda, pole üheselt selge. Tihti tõmmatakse piir 670 km sügavusele, sest sellest allpool ei esine maavärinate koldeid. Sellest piirist kõrgemal asuvat kihti nimetataksegi tavaliselt tektonosfääriks.

Geotektoonika on tihedais seoseis struktuurigeoloogiaga. Erinevalt struktuurigeoloogiast on geotektoonika uurimisobjektiks regionaalse või planetaarse ulatusega geoloogilised struktuurid. Seega võib öelda, et geotektoonika on suuremõõtmeliste struktuuridega tegelev struktuurigeoloogia. Kahe distsipliini vahel ei ole siiski teravat piiri. Struktuurigeoloogiat peetakse geotektoonika osaks.

Tänapäevasele geotektoonikale ja geoloogilisele paradigmale paneb aluse laamtektoonika teooria, mis loodi 20. sajandi 60. aastatel. Geotektoonika oli olemas ka enne laamtektoonika loomist, kuid tolleaegsed teadmised on nüüdisajaks ajale jalgu jäänud. Et laamtektoonika kui mõiste on geotektoonikast tuntum, arvatakse mõnikord ekslikult, et laamtektoonika on teadusharu, mis käsitleb geotektoonilisi küsimusi.


Regionaalgeoloogia

Regionaalgeoloogia on geoloogia osa, mis käsitleb mingi piirkonna geoloogilist ehitust ja arengut.

Regionaalgeoloogia ei ole otseselt teadusharu, vaid pigem teiste geoloogiliste teadusharude tulemusi kokku võttev geograafiline üldistus ja kirjeldus.

Regionaalgeoloogia kirjeldab geoloogiliste struktuuride levikut ruumis ning käsitleb teatud piirkonna geoloogiat kompleksselt, tema kõigis avaldumisvormides. Mõnikord on regionaalgeoloogia objektid piiritletud n-ö geoloogiliselt, näiteks Balti kilp või Hawaii saared, mis moodustavad teatud tervikliku geoloogilise üksuse. Sageli lähtub käsitlus aga riigipiiridest, mis enamasti ei järgi geoloogilisi eraldusjooni.

Väga väikese ala geoloogilist kirjeldust ei peeta enamasti regionaalgeoloogia valdkonda kuuluvaks.

Regionaalgeoloogia


Ladestu

Ladestu (inglise keeles system) on ladekonnast järgmine väiksem kronostratigraafiline üksus, mis jaotatakse ladestikeks.

Ladestu on kivimkompleks, mis on tekkinud ajastu jooksul. Näiteks ordoviitsiumi ajastul (488...443 Ma) tekkinud kivimkiht moodustab Ordoviitsiumi ladestu. Maa ajalugu on alates proterosoikumi algusest kuni tänaseni jagatud ajastuteks, millel on ülemaailmselt kokkulepitud nimed. Ladestud on fanerosoikumi kivimkehade põhiliseks stratigraafilise liigestamise üksusteks.

Erinevate ajastute ja seega ka ladestute nimede ja paiknemise kohta geoloogilise ajaarvamise süsteemis vaata artiklit Geokronoloogiline skaala.


Kronostratigraafiline üksus

Kronostratigraafiline üksus on stratigraafiline üksus, mis on tekkinud kindla ajavahemiku jooksul.

Kronostratigraafilised üksused erinevad litostratigraafilistest üksustest, mis ühendavad sarnaseid kivimeid või kihte, kuid mille tekkeaega ei ole täpselt fikseeritud.

Ajavahemikku, mis vastab kronostratigraafilisele üksusele, nimetatakse geokronoloogiliseks üksuseks.

Kronostratigraafilisi üksusi nimetatakse alates suurimast: ladem, ladekond, ladestu, ladestik ja lade. Kronostratigraafilisteks üksusteks on näiteks Siluri ladestu ja Raikküla lade. Neist esimene on ülemaailmselt kokkulepitud üksus, teine omab vaid piirkondlikku tähtsust Eestis ja lähiümbruses.


Akumulatsioon (glatsioloogia)

Akumulatsioon on protsesside kogum, mille tagajärjel kasvab liustiku lumest ja jääst koosneva osa mass.

Akumulatsioon hõlmab lumesaju, laviinid, kondenseerumise, vooluvee jäätumise jne.


Settimine

Settimine võib toimuda järves, meres, jões või muus veekogus, ka maismaal. Settida võivad kõikvõimalikud purdsetted, aga ka mineraalsed ühendid vesilahustest. Settimiseks loetakse ka surnud organismidest pärineva orgaanilise aine ladestumist. Samuti on setteiks mineraalsed kojad, luud jms. Ka rändrahnud on setted, mis on setitatud liustiku poolt.

Setteist moodustuvad aja jooksul settekivimid.


Dark Skies

"Dark Skies" on aastatel 1996–1997 eetris olnud USA telesari, mis on saanud Emmy auhinna.

Filmi järgi läbis 1940. aastal päikesesüsteemi gravitatsioonianomaalia, mille tagajärjel tekkis planeedil Maa gravitatsioonilõkse, -auke ja muid ohte, kuid need jäid inimestele esialgu märkamatuks. Paar aastat hiljem saabus Maale tulnukate uurimislaev, mis sattus ühte sellisesse lõksu ja kukkus alla, kuid enne hävimist suutis saata hädasignaali. Paar aastat hiljem saabus veel paar laeva, mis jäid samasugusesse gravitatsioonipöörisesse kinni ja kukkusid alla Roswellis 1947. aastal. Sellest avariist õnnestus pääseda ühel tulnukal, kes jäi salapärase ja varjatud riigiasutuse Majestic12 kontrolli alla. Majestic12 oli algselt loodud hoopis teistel eesmärkidel, kuid kuna selle eelmiste ülesannete profiiliga sobis kokku ka see ülesanne, jäidki MJ-12 (nagu Majestic12 lühidalt kutsuti) ülesannete hulka ka kontaktid tulnukatega ja nendelt USA sõjalis-tööstusliku kompleksi jaoks uute ideede ja tehnoloogiate väljauurimine. Olendit kutsuti EBE ehk inglise keeles Extraterrestrial Biological Entity (maaväline bioloogiline olend). Aastal 1950 saabusid Maale EBE kaasvõitlejad, kes ei olnud rahul sellega, kuidas teda koheldi. Kuigi MJ-12 suutis esialgu ära hoida avaliku konflikti, juhtus siiski nii, et 1952 juhtus Area 51 õnnetus, mille käigus objekti valvav turvatöötaja haavas paanikahoos ühte EBE-dest. Vastukaaluks tapsid EBE-d mitu turvameest ja tegid Washingtoni kohal jõudemonstratsiooni, mida tuntakse Washington 1952 juhtumina.

Pärast seda algas filmi sündmustik. John Loengard (näitleja Eric Close), kes oli töötanud nii Area51-s kui ka muudel salajastel objektidel, sai tulevahetuses EBE-dega haavata ning sai teada telepaatilisest kontaktist ühe EBE-ga, et nendel on plaanis üle võtta Maa valitsemine sümbiootiliste kloonide abiga, kes näevad välja nagu reaalselt eksisteerivad inimesed, kuid kelle mõistus on võetud surnud EBE-lt. Edasine filmi tegevustik arenebki 1950. aastate keskpaigas ning on tehtud nagu retrospektiivis John Loengardi päeviku ekraniseeringuna. Filmis on palju seiklusi, tagajamisi, võitlusi valitsuse ja tulnukate agentide vahel ning Johni püüdeid avalikustada nende mustad teod. Visuaalselt meenutas film "Knight Riderit" ja "The X-Filesi". Filmi tehti 20 osa. Selle lõppedes jäid otsad lahti ning anti mõista, et ka järg pole kaugel.


Josef Allen Hynek

Josef Allen Hynek (1. mai 1910 Chicago – 27. aprill 1986) on USA teadlane, astronoom ja ufoloog.

Josef Allen Hynek sündis Tšehhoslovakkia immigrantide peres. Ta õppis ja töötas (sai professoriks) Chicago ülikoolis ja Ohio osariigi ülikoolis.

Teise maailmasõja ajal töötas ta salajases laboris, mis töötas välja raadio teel aktiveeritavaid meremiinide sütikuid. Selline sütik saadab välja raadiosignaale ja kui laev tuleb piisavalt lähedale, toimub plahvatus. 1952–1969 töötas ta teadusliku nõuandjana projekti "Blue Book" juures, mis registreeris USA õhujõudude rahastamisel ja otsesel ülesandel USAs toimuvaid ufojuhtumeid.


Pentagramm

Pentagramm on korrapärane tähtviisnurk.

Pentagramm on sümbol, millele on aegade jooksul omistatud erinevaid tähendusi.

Varaseim teadaolev pentagrammi kujutis pärineb Sumerist. See oli kirjamärk UB, mille tähendus oli 'nurk; väike õõnsus; lõks'.

Mesopotaamia kunstis on pentagrammi kasutatud kuninglikel raidkirjadel, kus see sümboliseeris impeeriumi ulatumist nelja ilmakaarde.

Umbes samast ajast on pentagrammi seostatud Veenusega, sest Veenuse näiva liikumise trajektoor moodustab viisnurga.

Heebrealastele oli pentagramm Pentateuhi (Moosese viie raamatu) sümboliks. Mõnikord on pentagrammi ekslikult nimetatud ka Saalomoni pitseriks, sest ta oli kasutusel paralleelselt heksagrammiga.

Muistses Kreekas oli ta tuntud kui pentalfa, viie A geomeetriline kujutis.

Pentagrammi geomeetriat ja metafüüsilisi seoseid uurisid pütagoorlased, kes nägid temas täiuslikkuse embleemi, sest viisnurga jooned jagavad üksteist osadeks vastavalt kuldlõikele.

Gnostikute jaoks oli pentagramm Lõõmav Täht ja nagu kuusirbi sümbolgi oli ta seoses öötaeva maagia ja müstikaga.

Druiidid pidasid pentagrammi jumalikkuse sümboliks.

Egiptuses oli ta "maa-aluse üsa" sümboliks ning tähistas sümboolset sugulust püramiidi vormiga.

Paganlikud keldid seostasid pentagrammi maa-aluse jumalanna Morriganiga.

Pentagrammi on lihtsaim tähe kujutis, mis moodustub ühestainsast joonest, seepärast nimetatakse teda ka Lõputuks Sõlmeks.


Laam

Laam on litosfääri hiigelplokk, mis piirneb seismiliselt aktiivsete vöönditega.

Litosfäär on Maa kõva ja tahke kivist koorik. See koorik ei ole ühtne, vaid on Maa siseenergia ja sellest tuleneva vahevöö ainese aeglase liikumise tõttu pragunenud mitmekümneks tükiks, mis üksteise suhtes liikudes põhjustavad näiteks maavärinaid ja vulkaanipurskeid. Need litosfääri tükid ongi laamad.

Laamad koosnevad ookeanilisest ja mandrilisest maakoorest. Mõned laamad koosnevad mõlemast maakooretüübist, tavaliselt mandrist ja seda ümbritsevatest merealadest, näiteks Aafrika laam, Antarktika laam ja Austraalia laam, mõned aga ainult ühest, sel juhul tavaliselt üksnes ookeanilisest maakoorest, näiteks Filipiini laam, Nazca laam ja Vaikse ookeani laam. Laamadevahelised seismiliselt aktiivsed vööndid jaotatakse kolmeks: divergentsi vöönd, konvergentsi vöönd ja transformne murrang.

Laamad liiguvad aeglaselt, tüüpiliselt mõne sentimeetri võrra aastas. Kuid arvestades Maa geoloogilist ajalugu, mis on väga pikk, võivad laamad nihkuda suuri vahemaid, 100 miljoni aastaga tuhandeid kilomeetreid. Liikumise käigus muutuvad lisaks laamade asukohale nende kuju ja suurus. Kahe laama kokkupõrkel võib üks neist sukelduda teise alla ja saada taas osaks vahevööst. Niimoodi võivad laamad tervenisti kaduda. Olemasoleva laama pragunedes võivad omakorda tekkida uued laamad.

Laamade liikumist uuriva teadusharu nimi on geotektoonika. Teooria, mis selgitab laamade olemust ja nende liikumist, on laamtektoonika.

Maa on Päikesesüsteemi ainus liikuvate laamadega planeet.

Eesti asub laamapiiridest kaugel, mistõttu ei esine siin tugevaid maavärinaid ega vulkaanipurskeid.

Eestikeelse termini "laam" pakkus välja Herbert Viiding.


Hulknurk

Hulknurgaks ehk polügooniks (kr poly 'palju' + gonia 'nurk') nimetatakse elementaargeomeetrias kinnist murdjoont.

Lõike, millest see murdjoon koosneb, nimetatakse hulknurga külgedeks, nende otspunkte hulknurga tippudeks.

Hulknurka nimetatakse korrapäraseks, kui kõik selle küljed on võrdsed ja kõik külgedevahelised nurgad on võrdsed.

Hulknurka nimetatakse kumeraks, kui selle kontuuriks on kumer murdjoon.


Ahjuhark

Ahjuhark on ümarmetallist 3/4 ringikujuline sepistatud kaheharuline kumerate otstega tööriist. Ahjuhark on abivahend pottide ahju panemisel ja sealt äravõtmisel. Hark asetatakse ahjupoti alumisest kitsamast osast hargi harudevahega läbi ning tõstetakse hargivarrest koos potiga sinna kuhu vaja.

Eestis on ahjuhark on umbes inimesepikkune ning selle pikk käepide on puust.


Anton Tšehhov

Anton Tšehhov (Антон Павлович Чехов, Anton Pavlovitš Tšehhov; 29. jaanuar (17. jaanuar vkj) 1860 Taganrog – 15. juuli 1904 Badenweiler, Badeni suurhertsogiriik) oli vene näite- ja novellikirjanik ning praktiseeriv arst.

Tšehhov on eelkõige tuntud oma novellide poolest. Tema jutustuste tavalised tegevuspaigad olid vene väikeasulad, jutustused käsitlesid hingeüksildust, raisatud õnne jms teemasid. Tuntud on ka tema psühholoogilised näidendid, kus valitseb kurb ja lootusetu meeleolu.

Tšehhovi näidendeid "Kajakas", "Onu Vanja", "Kolm õde" ja "Kirsiaed" on palju mängitud ka Eesti teatrites.


Tuulispask

Tuulispask (ka vihur või ebajalg) on rahvapärane nimetus maismaa kohal liikuva tugeva tuulekeerise kohta. Saarte murdes nimetatud ka tuulispea, lõunaeesti murretes tuulispää, keskmurdes keerandus.

Tuulispask on väike tuulekeeris, mis tekib sooja vaikse ja päikeselise ilmaga maapinna ning selle kohal oleva õhu suure temperatuurierinevuse tõttu. Keerise läbimõõt on mõni kuni mõnikümmend meetrit ja kõrgus mõnekümnest paarisaja meetrini. Selle muudavad nähtavaks maapinnalt üles tõstetud tolm ja liiv. Eesti oludes on tuulispask üldiselt lühiajaline ja ohutu nähtus. See võib siiski püsida kümneid sekundeid või ka minuti ning tekitada hoonetele väiksemaid kahjustusi.


Suguühe

Suguühe ehk suguakt ehk koitus (ladina keeles coitus) kitsamas mõistes on inimeste kopulatsioon. Laiemas mõttes võidakse suguühteks nimetada ka mitmeid muid seksuaalseid tegevusi; sel juhul nimetatakse suguühet kitsamas mõttes vaginaalseks suguühteks ehk vaginaalseks seksuaalvahekorraks.

Suguühte sagedus oleneb inimese tervislikust seisundist, vanusest, temperamendist, meeleolust, individuaalsest seksuaalsest eelsoodumusest jpt teguritest.

Vaginaalse suguühte iseloomulik tunnus on mehe suguti osaline või täielik asetsemine naise tupes.

Vaginaalne suguühe võib toimuda vastastikusel nõusolekul või ilma selleta; viimasel juhtumil on tegu kas naise või mehe vägistamisega.

Enamasti on vaginaalse suguühte eesmärk mõlema või ühe osaleja seksuaalne nauding. Enamasti viib suguühe mehe seemnepurskeni ja orgasmini, paljudel juhtudel ka naise orgasmini. Eesmärk võib olla ka paljunemine (lapse saamine), suhtlemine, samuti näiteks ühe partneri üleoleku demonstreerimine. Vaginaalne suguühe on mehe ja naise vahelise armastuse üks iseloomulikke avaldusi.


Füsioloogia

Füsioloogia on bioloogias ja meditsiinis õpetus organismi ja selle elundite talitlusest ja funktsioonidest.

Termini "füsioloogia" võttis kasutusele Jean François Fernel umbes 1525.

Füsioloogia uurijaid nimetatakse füsioloogideks. Füsioloogide hulgas on biolooge (eriti biokeemikuid; biokeemiat nimetati varem füsioloogiliseks keemiaks), arstiteadlasi ja psühholooge.


Kopulatsioon

Kopulatsioon on sugulisel teel paljunevate loomade suguelundite ühtimine seemendamiseks ja munaraku viljastamiseks.

Kopulatsioon toimub üldreeglina kahe vastassoost isendi vahel, kuid looduses esineb laialdaselt ka muid variante, sealhulgas ka selliseid, mis ei ole otseselt suunatud paljunemisele.


Kolmjalg

Kolmjalg (kujund) ehk triskele on kolmest ühte punkti koonduvast jooksvast jalast moodustatud kujund. Kolmjalg (raam) ehk statiiv on teisaldatav kolme jalaga raam. Kolmjalg (etnograafia) on vanaaegne raudrõngas, kus hoiti nt padasid. Kolmjalg (anum) on pesupali teine nimetus. Kolmjalg (vaagen) on antiikaja metallvaagen. Kolmjalg (iste) on järi teine nimetus.


Viikingid

Viikingid olid muinasskandinaavia päritolu meresõitjad, kelle iseloomuliku kultuuri õitseaeg oli umbes 8.–11. sajandil (nn viikingiaeg).

Nimetus "viiking" pärineb tõenäoliselt vanapõhjakeelsest sõnast vík, mis tähendab lahte; viiking on siis "laheline" ehk meresõitja. Kuigi viikingid on nime andnud tervele ajastule, moodustasid sõjakad meresõitjad suhteliselt väikese osa tolleaegsest Põhjamaade elanikkonnast, kes valdavalt tegeles rahumeelse maaharimisega. Teise teooria järgi pärineb viikingite nimetus vanaingliskeelsest sõnast wíc, mis tähendas kaubaasulat. Lisaks vallutustele tegelesidki viikingid ka käsitöö ja kaubandusega.

Viikingid olid osavad laevaehitajad; nende pikklaevade drakkarite plangutus ning suured nelinurksed purjed tagasid oma aja kohta küllalt suure merekindluse. Mereretked viisid viikingeid Islandile, Gröönimaale ning Põhja-Ameerika rannikule. Suurte maadeavastuste eelsel perioodil oli viikingitel märkimisväärne roll uute alade avastamisel, kuid teated nende retkedest ei levinud eriti, sest mõõdistamist ei tehtud ja kaarte ei koostatud.

Ida suunas purjetanud viikingeid nimetati ka varjaagideks. Nende tegevus ulatus Bütsantsini ning nad mängisid olulist poliitilist rolli Kiievi-Vene riigi kujunemisel. Prantsusmaa rannikul nimetati viikingeid normannideks.

Viikingiretkedega tegelesid (eriti 11.–12. sajandil) ka eestlased, eeskätt saarlased.

Nõrga poliitilise organiseerituse, ristiusu leviku ning sõdimisviiside arengu tõttu jäid viikingid alates 12. sajandist Euroopas tagaplaanile. Nad rajasid mitmel pool oma asulaid ning sulasid kohaliku rahva hulka.

Huvi viikingite tegevuse vastu taaselustus romantismiajastul, mil neid hakati kujutama ebaajalooliselt idealiseeritud hulljulgete võimsate sõdalastena. Hilisema popkultuuri (filmid, koomiksid jms) mõjul levisid võrdlemisi ebatäpsed ettekujutused viikingite tegevusest, välimusest ja eluolust. Tänapäeval jäljendavad ja järgivad muinasajaloo huvilised viikingiajastu ainelist ja vaimset kultuuri igapäevaelus, viikingilaagrites, -festivalidel, vabaõhumuuseumites ja teemaparkides.

Põhjala rassi müütilisest ja ajalooliselt ebatõesest kujutamisest sai mõjutusi natsionaalsotsialismi ideoloogia. Osa viikingihuvilisi on koondunud odinismi, asatrud, wotanismi jt uuspaganlikke uskumusi järgivatesse religioossetesse ühendustesse. Äärmuslikud tõekspidamised ja konfrontatsiooni otsimine põhjustas Norras kirikute saripõletamise viikingihuvilise Varg Vikernese poolt.


Turvaseks

Turvaseks on kaitse- ja ettevaatusmeetodeid rakendav seksuaalvahekord või seksuaalelu suguhaiguste ülekandumise ja/või raseduse vältimiseks.


Tõus

Tõus ehk tõusmine võib tähendada järgmist: Tõus on üks loodetest, merevee taseme tõus Kuu gravitatsioonijõu mõjul. Tõus on taevakeha tõusmist horisondi tagant (näiteks päikesetõus). Matemaatikas on tõus abstsisstelje positiivse suuna ja tasandil paikneva sirge vahelise nurga tangens. "Tõus" on Kalju Kivi 1989. aasta nukufilm


Ahiküte

Ahiküte (kõnekeeles ahjuküte) on elu-, töö- või muude ruumide kütmine ühe või mitme kütteahjuga, mille puhul ei kasutata kuuma vee tsirkulatsiooni.

Ahjukütte puhul kasutatakse Eestis ahjukütuseks peamiselt puitu (küttepuid, puitbriketti) ja turbabriketti. Kasutatakse ka sütt, pruunsütt, kütteõli ja maagaasi.


Seksuaalsuhe

Seksuaalsuhe on seksuaalvahekordi ja seksuaalsust hõlmav inimestevaheline suhe või vahekord.

Seksuaalsuhtes olevaid inimesi ühendab ühine seksuaalelu.

Seksuaalsuhe tekib tavaliselt alates esimesest omavahelisest seksuaalvahekorrast. Sellele võib eelneda mitmesuguseid aseksuaalseid suhteid (sõprus, "käimine", romantiline suhe vms). Seksuaalsuhte ajal ollakse omavahel korduvalt seksuaalvahekorras. Seksuaalsuhe lõpeb, kui omavahelisi seksuaalvahekordi enam ei toimu või nendest keeldutakse. Seksuaalsuhte lõpp võib olla partnerite poolt erinevalt tõlgendatav.


Claude Jade

Claude Jade (Claude Marcelle Jorré; ; 8. oktoober 1948 – 1. detsember 2006) oli prantsuse filminäitleja.

Claude Jade'i kuulsaimad rollitäitmised olid filmides "Varastatud suudlused", "Abieluvoodi", "L'amour en fuite" ja prantsuse agendi tütar Michele Alfred Hitchcocki filmis "Topaas".


Topaas (film)

"Topaas" (Topaz) on 1969. aastal valminud Alfred Hitchcocki põnevusfilm.

Osades on Frederick Stafford, Dany Robin, Claude Jade, Michel Piccoli, Michel Subor, Karin Dor, John Forsythe, Philippe Noiret, John Vernon.

Prantsuse agendi André Devereaux' (Frederick Stafford) tõttu ei ole tema naise Nicole'i (Dany Robin) elu kerge. Kord olid nad koos vastupanuliikumises, nüüd abistab André CIA-d. Kui äsja abiellunud tütar Michele (Claude Jade) koos oma ajakirjanikust mehe Francois Picardga (Michel Subor) ning pruudi vanematega mõne päeva New Yorgis veeta tahab, kasutab André võimalust, et Harlemis oleva CIA mehe Nordstromi (John Forsythe) jaoks mõned dokumendid Kuuba konsulaati toimetada. Sellele järgneb spionaažiülesanne koos oma endise armukese Juanitaga (Karin Dor) Kuubas. Kui ta tagasi Pariisi läheb, tahab Michele oma vanemaid lepitada, kuid Nicole on juba lohutust leidnud Jacques Granville'i (Michel Piccoli) käte vahel, kes juhib spionaaživõrku Topaas. "Topaas" on Hitchcockile tüüpiline linateos: loo üks peategelasi on süütu mees, kes on sattunud olukorda, kus peab end kaitsma nii pahade tegelaste vastu kui ka suutma tõestada oma süütust seadusesilma ees. Erinevalt režissööri varasematest filmidest arenevad selle tempoka agendiloo sündmused mitmes linnas: Washingtonis, Kopenhaagenis, Havannas ja Pariisis.


Polügaamia

Polügaamia on kolme või enama indiviidi omavaheline abielu. Enamasti mõeldakse polügaamia all ühe indiviidi abielu mitme vastassoost indiviidiga.


Carl Orff

Carl Orff (10. juuli 1895 München – 29. märts 1982 München) oli saksa helilooja ja muusikapedagoog.

Carl Orff sündis Baieris sõjaväelase peres ning sai muusikahariduse Müncheni Muusikaakadeemias. Pärast selle lõpetamist töötas ta Müncheni väiketeatris kontsertmeistrina.

1925. aastast kuni surmani õpetas Orff lapsi Münchenis Güntheri-nimelises muusika- ja tantsukoolis (Güntherschule München).


Aleksandr Kuprin

Aleksandr Ivanovitš Kuprin (vene keeles Александр Иванович Куприн; 7. september (vkj 26. august) 1870 Narovtšat, Pensa kubermang, Venemaa – 25. august 1938 Leningrad, NSV Liit) oli vene kirjanik.

Aastail 1910–1919 elas ta Peterburi kubermangus (hilisema nimega Petrogradi kubermangus) Gattšinas. Ta mobiliseeriti Esimese maailmasõja ajal ning oli väljaõppes Soomes, kuid demobiliseeriti siis kehva tervise pärast. Punase terrori käigus Petrogradis vahistati ta 1918. suvel ja viidi vanglasse.

Ta mobiliseeriti 16. oktoobril 1919 Gattšinas Vene kodusõja ajal kui ta endine tsaariarmee ohvitser (porutšik) Nikolai Judenitši juhitud Loodearmeesse. Ta määrati Narvas toimetama Loodearmee juures ilmuvat ajalehte Prinevski krai ("Приневскiй край"), lehetoimetus asus Narvas Koidula tänav majas nr 8.

Pärast Vabadussõja lõppu töötas ta venekeelses ajalehes Svoboda Rossii («Свобода Россiи») Tallinnas, hiljem aga emigreerus Helsingisse ja seejärel 4. juulil 1920 Prantsusmaale Pariisi.

1937. aastal läks raskesti haigena tagasi NSV Liitu, kus ka 1938. aastal suri.


Aseksuaalsus

See artikkel räägib aseksuaalsusest inimühiskonnas; mittesugulise paljunemise kohta looduses vaata artiklit mittesuguline paljunemine

Aseksuaalsus on seksuaalse külgetõmbe puudumine. Samuti madal või puuduv huvi seksuaalsete tegevuste vastu. Aseksuaalsust võib pidada seksuaalne sättumuse puudumiseks. Samas võib teda lugeda ka heteroseksuaalsuse, homoseksuaalsuse ja biseksuaalsuse kõrval üheks seksuaalseks sättumuseks. Aseksuaalsust saab kasutada ka mõistena, mis koondab erinevaid aseksuaalseid subidentiteete.

Aseksuaalsus erineb seksist hoidumisest ja tsölibaadist, mis on seotud käitumisega ning on enamasti motiveeritud inimeste isiklikest või religioossetest uskumustest. Inimese seksuaalne sättumus on erinevalt seksuaalsest käitumisest püsiv. Osa aseksuaalseid inimesi astuvad seksuaalsesse vahekorda vaatamata sellele, et neil puudub seksuaalne külgetõmme või huvi seksi vastu. Selleks võib olla mitmesuguseid põhjuseid. Näiteks soov end või enda partnereid rahuldada või saada lapsi.

Aseksuaalsuse kui seksuaalse sättumuse heakskiitmine teaduses on veel suhteliselt uus. Tegemist on kasvava uurimisväljaga nii sotsioloogias kui ka psühholoogias. Ehkki osa teadlasi liigitab aseksuaalsuse seksuaalseks sättumuseks, on neid, kes sellega ei nõustu.

Interneti ja sotsiaalmeedia laiema kasutuselevõtuga seoses on tekkinud aseksuaalsed kogukonnad. Neist tuntuim on David Jay poolt 2001. aastal asutatud Aseksuaalsuse Nähtavuse ja Hariduse Võrgustik (AVEN).


Tsölibaat

Tsölibaat (ladinakeelsest sõnast caelibatus < caelebs, 'abielutu') on usulistel põhjustel teadlik loobumine abielust ja suguelust. Paljude religioonide vaimulikud ning mungad ja nunnad elavad tsölibaadis.

Laiemas mõttes tähendab tsölibaat seksuaalsuhetest hoidumist.


Vioola

Vioola ehk altviiul (itaalia keeles viola) on viiulist veidi suurem neljakeeleline keelpill. Keelpillide perekonnas moodustab vioola n-ö keskmise hääle ühelt poolt viiuli ja teiselt poolt tšello ning kontrabassi vahel – vioola häälestatakse kvindi võrra madalamalt kui viiul ja oktav kõrgemalt kui tšello (c, g, d¹, a¹). Teistsugust häälestust kasutatakse harva.

Vioola meenutab ehituselt ja materjalilt viiulit, kuid on suurem (viiulist 3–10 cm pikem) ja varieeruvamate proportsioonidega. Vioola mängimise tehnika meenutab põhiosas viiulimängu: parema käega tõmmatakse poognaga üle keelte, pannes need võnkudes helisema. Helikõrgust muudetakse võnkuva keele vajutamisega vastu sõrmlauda vasaku käe abil – võnkuva keele pikkusest sõltub tekkiva heli kõrgus. Siiski, kuna vioola on suurem ja pikemate keeltega, võib selle sõrmestus viiulimängust erineda; samuti nõuavad jämedamad keeled ja poogen mõnevõrra jõulisemat mängustiili.

Vioolale (erinevalt viiulist ja tšellost) on kirjutatud üsna vähe soolorepertuaari, enamasti on vioolapartiid orkestrimuusikas harmoonia kujundamisel n-ö täitematerjaliks ilma märkimisväärse meloodilise rollita. Sama kehtib kammermuusikas, kus vioola on osa keelpillikvartetist. Vioolamuusika kirjutatakse tavaliselt aldivõtmes.

Väheseid muusikateoseid, kus vioolale on kirjutatud oluline osa, on Berliozi sümfoonia "Harold Itaalias" ning Telemanni, Stamitzi, Waltoni ja Bartóki vioolakontserdid, samuti mõned Dvořáki kammermuusikateosed ja Smetana kvartett "Minu elust". 20. sajandil kirjutasid vioolamuusikat Paul Hindemith ja Rebecca Clarke.

Kuigi mitmed kuulsad heliloojad (Haydn, Mozart, Beethoven, Dvořák jt) on ise mänginud vioolat ja sellest instrumendist lugu pidanud, on vioolamängijaid muusikamaailmas kaua peetud omamoodi naljanumbriks. Tihti sattusid orkestri vioolarühma läbikukkunud viiuldajad ja vioolamängijatest rääkivad anekdoodid muusikamaailmas on võrreldavad nn blondiininaljadega – vioolamängijaid kujutatakse neis ebamusikaalsete ja tuimadena.


Eesti erakondade kuuluvus rahvusvahelistesse organisatsioonidesse

Eesti erakondade kuuluvus rahvusvahelistesse organisatsioonidesse


Sekstiin

Sekstiin on kuuest 6-värsilisest stroofist ja 3-värsilisest saatest koosnev luuletus, milles iga stroofi lõppvärsi ja järgneva stroofi algusvärsi viimane sõna kattuvad.


Värss

Värss on luuleteose väikseim terviklik osa; kirjapildis on värss tavaliselt luuleteose rida.

Värssi iseloomustab värsimõõt.

Lõppriimilise luulevormi puhul on värsi lõpus teiste värsside lõppudega riimuvad sõnad või silbid; algriimi puhul on kooskõla algushäälikute vahel.


Järvesaar

Järvesaar on saar, mis asub järves.

Maailma suurim järvesaar on Manitoulin, pindalaga 2766 km², mis asub Huroni järves ja kuulub Kanadale.


Tulipart

Tulipart (Tadorna ferruginea) on partlaste sugukonna ristpardi perekonda kuuluv lind.

Tulipardi pesitsusala hõlmab stepid ja kõrbed Vahemerest kuni Amuuri-äärsete aladeni . Kõikjal on ta levinud hajusalt . Ta talvitub Vahemere maadel, Põhja-Aafrikas ja Lõuna-Aasias . Eestis loetakse teda võõrliigiks. Siin on ta üliharuldane eksikülaline . Tema arvukus Lääne-Euroopas langeb. Aeg-ajalt on tuliparte nähtud Põhja-Ameerika idaosas, aga pesitsemist pole seal täheldatud.

Ta asustab veekogude kaldaid nii mägismaadel kui tasandikel. Pesa teeb ta urgudesse, kaljuorvadesse ja varemetesse.

Tulipart on ristpardi lähim sugulane ja sellega umbes ühesuurune . Ta kaalub 1–1,6 kg . Ta on 58–70 cm pikk ja tiibade siruulatusega 110–135 cm.

Välimuselt on ta rohkem hane- kui parditaoline . Teistest lindudest on teda kerge eristada ühetoonilise oranži sulestiku ja heledate põskede järgi . Saba ja hoosuled on mustad, tiibadel on valge laik . Isased ja emased näevad välja enam-vähem ühtemoodi, aga isasel on pulmasulestikus kaela alaosa ümber must rõngas ning emasel on pea kahvatumat värvi.

Tulipardid ujuvad väga hästi, aga lend on neil raskepärane.

Tulipardid hoiduvad tavaliselt paarikaupa või salkadesse ja moodustavad harva suuri parvi. Üksnes sulgimise ja talvitumise ajal võivad üksikutele järvedele ja aeglastele jõgedele koguneda suured tulipartide rühmad. Mõnikord segunevad tulipardid teist liiki lindudega.

Tulipardi töönduslik tähtsus on väike, ent ta on oluline jahilind. Tibud kasvavad vangistuses hõlpsasti üles ja saavad kiiresti taltsaks. Neid võib ümber asustada uutele veehoidlatele ja pargiveekogudele.

Vangistuses muutuvad linnud üksteise vastu tigedaks ja kõige parem on neid pidada paarikaupa, kui neid just üsna suurel maa-alal ei peeta. Neid võib pidada koos teiste partidega, kuid sellegipoolest muutuvad nad sulgimise ajal agressiivseks.

Esimesena kirjeldas tuliparti teaduslikult Peter Simon Pallas 1764. Tulipart kuulub soodsas seisundis liikide hulka.