Kamskoje Ustje rajoon

Kamskoje Ustje rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Kamskoje Ustje.

Rajoonis on 17 külaasundust, kus on kokku 52 asulat.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 15 692. 2010. aasta seisuga olid elanikest 54% tatarlased, 43% venelased ja 2% tšuvašid.


Henry Kallaste

Henry Kallaste (sündinud 21. mail 1961) on Eesti pedagoog ja poliitik. Ta on Vinni-Pajusti Gümnaasiumi direktor.


Ramon Tremosa

Ramon Tremosa i Balcells (sündinud 30. juunil 1965 Barcelonas) on katalaani rahvusest Hispaania poliitik (Convergència Democràtica de Catalunya). Ta on aastast 2009 Euroopa Parlamendi liige.

Ta lõpetas Barcelona ülikooli majandusteaduskonna. Aastal 1999 kaitses ta samas ülikoolis majandusteaduste doktori kraadi. Seejärel töötas kuni europarlamenti valimiseni Barcelona ülikoolis majandusteaduskonnas õppejõuna. Lisaks on ta töötanud Kataloonia valitsuses sotsiaalkindlustuse ministeeriumis.

Aastal 2009 valiti ta Euroopa Parlamendi liikmeks. Europarlamendis kuulub ta Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni.


Drybin

Drybin (poola keeles Drybin, valgevene-eesti transkriptsioonis Drõbin) on alev Valgevenes Mahiloŭ oblastis, Drybini rajooni ja Michiejeŭka külanõukogu halduskeskus. Alev asub Pronja jõe kaldal Mahiloŭ linnast 64 kilomeetri kaugusel, merepinnast 175 meetri kõrgusel.

Haridust annavad keskkool ja laste kunstikool. Alevis on kultuurimaja ja kaks raamatukogu. Drybinis on toiduainetetööstus. Alevis on ajaloo- ja etnograafiamuuseum. Selle lähistel on paar kiviaegset asulakohta ja üks kurgaan.


Atnja rajoon

Atnja rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Bolšaja Atnja.

Rajoonis on 12 külaasundust, kus on kokku 47 asulat.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 13 215. 2010. aasta seisuga olid elanikest 98,6% tatarlased ja 0,7% venelased.


Lobgesang

"Lobgesang" (Ülistuslaul) oopus 52 (MWV A 18) on Felix Mendelssohn Bartholdy sümfooniline kantaat solistidele, segakoorile ja orkestrile. Pärast helilooja surma avaldati see ka tema 2. sümfooniana B-duuris, kuid see ei ole Mendelssohni antud nimetus ega numeratsioon.


Rasna

Rasna (poola keeles Raśna) on agrolinnake (endine linn ja alev) Valgevenes Mahiloŭ oblastis Drybini rajoonis, Rasna külanõukogu halduskeskus. Rasna asub Drybinist 15 kilomeetri kaugusel.

Rasnas on keskkool, kultuurimaja ja raamatukogu. Agrolinnakeses on puidutööstus. Vaatamisväärsusteks on viinavabrik, katoliku kirik aastast 1818, õigeusu kirik (1887–1891) ja XIX sajandil valminud mõisakompleks. Geograaf Vadzim Žučkieviči arvates on asula nime saanud huulheina (расьлінa) järgi.


Tiiu Viirand

Tiiu Viirand (sünninimi Tiiu Kaevando; abielus 1963–1969 Tiiu Kangilaski; sündinud 16. juunil 1939 Tallinnas) on eesti toimetaja ja tõlkija.

Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1958–1963 Tartu Riiklikus Ülikoolis, mille lõpetas eesti filoloogina.

Aastatel 1963–1965 töötas ta Abja Keskkoolis eesti keele, kirjanduse ning ajalooõpetajana. 1965. aastast on ta olnud kirjastuse Kunst toimetaja.


Gabrielius Landsbergis

Gabrielius Landsbergis (sündinud 7. jaanuaril 1982 Vilniuses) on Leedu poliitik. Ta kuulub erakonda Isamaaliit – Leedu Kristlikud Demokraadid. Ta on alates 24. novembrist 2020 Leedu välisminister. Ta oli 2014–2019 Euroopa Parlamendi liige.

Ta lõpetas aastal 2003 Vilniuse Ülikooli ajalooteaduskonna ajaloo erialal bakalaureusena.


Aru mõis (Viru-Jaagupi)

Aru mõis (saksa keeles Arro) oli Rägavere mõisa kõrvalmõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal.


Kulina mõis

Kulina mõis (saksa keeles Kullina) oli rüütlimõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal.

Mõisast on teateid alates 1546.

Enne võõrandamist 1919. aastal kuulus ta Arthur von Kirchtenile. Ühekorruseline historitsistlik puidust peahoone on ehitatud 1900. aastal ümber varasemast, tõenäoliselt 19. sajandist pärinevast hoonest. Aastani 1999 tegutses hoones Kulina algkool.

Mõisa häärberis on filmitud Kevad südames sisevõtted ja osa välisvõtetest.

Alates 2014. aastast kuulub Kulina mõis poliitik Anti Poolametsale.


Tudu mõis

Tudu mõis (saksa keeles Tuddo) oli rüütlimõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal.

Mõis rajati ajavahemikul 1739–1744 Ulvi mõisast eraldatud alast., kui mõisaomanik oli Otto Wilhelm Harpe I (1676–1739).

Mõisa peahoone asub Tudu alevikus.


Voore mõis (Viru-Jaagupi)

Voore mõis (saksa keeles Forel) oli rüütlimõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal.

Mõisast on teateid alates 1450.


Hardu mõis

Hardu mõis (saksa keeles Hardo) oli poolmõis Lääne-Nigula kihelkonnas Läänemaal.

Mõis rajati ajavahemikul 1765–1774 Seljaküla mõisast eraldatud alast.


Kirimäe mõis

Kirimäe mõis (saksa keeles Kirrimäggi) oli rüütlimõis Lääne-Nigula kihelkonnas Läänemaal.

Mõisast on teateid alates 1569.


Niibi mõis

Niibi mõis (saksa keeles Niby) oli rüütlimõis Lääne-Nigula kihelkonnas Läänemaal.

Mõis rajati 17. sajandil.


Roosna mõis (Lääne-Nigula)

Roosna mõis (saksa keeles Rosenhof) oli Kirimäe mõisa kõrvalmõis Lääne-Nigula kihelkonnas Läänemaal.

Mõis rajati 17. sajandil.


Saunja mõis (Lääne-Nigula)

Saunja mõis (saksa keeles Saunja) oli poolmõis Lääne-Nigula kihelkonnas Läänemaal.

Mõis rajati 1816 Salajõe mõisast eraldatud alast.


Vidruka mõis

Vidruka mõis (saksa keeles Widdruck) oli Tagavere mõisa kõrvalmõis Lääne-Nigula kihelkonnas Läänemaal.

Mõis rajati 1760 Palivere mõisast eraldatud alast.


Jõgisoo mõis (Kullamaa)

Jõgisoo mõis (saksa keeles Joeggis) oli rüütlimõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.

Mõis rajati 1680 Päri mõisast eraldatud alast.


Kohatu mõis (Kullamaa)

Kohatu mõis (saksa keeles Kohhat) oli eramõis, mis asus Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.

Mõis rajati ajavahemikul 1726–1733 Vaikna mõisast eraldatud alast. Kuid nimekuju Kohhat esmamainiti alles 1798. Mõis oli Kullamaa, Kohatu küla Märjamaa kihelkonnas.

1920. aastatel tekkis mõisa maadele asundus, mis pärast 1940. aastaid liideti Kohatu külaga.

Kullamaa kihelkonnas asus Kütke mõis, mis oli Kohatu kõrvalmõis. Kütke mõis asub tänapäeval samuti Kohatu külas.


Maidla mõis (Kullamaa)

Maidla mõis, varem Mäemõisa mõis (saksa keeles Tockumbeck) oli rüütlimõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.


Ohtla mõis

Ohtla mõis (saksa keeles Ochtel) oli rüütlimõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.

Mõis rajati 1591. aastal. Ohtla oli endine Haapsalu linnuselääni küla.

1553. aastast oli küla Haapsalu toomhärrast skolastiku Finckenow elatismaa. 1585. aastast kuulus Haapsalu toomkirikule. 14. augustil 1590 läänistas Rootsi kuningas Johan III Feodor Baranoffile suurusega 1,25 adramaad, millele see järgmisel aastal rajas mõisa. Feodor ise ja ta pojad Johan ja Gerd langesid lahingus. Ohtla läks 1631. aastal Rootsi kuninga Gustav Adolfi kinnitusega, Feodor Baranoffi väimees Christopher von Nyen/Nyn/Nyienile (1603–1684) meeslääniks.

1669. aastal läks mõis tagasi krahv De la Gardie valdusse ja ta liitis selle Martna kihelkonnaga. Magnus Gabriel de la Gardie müüs Ohtla mõisa Karl IX loaga Stockholmi kodanikule Johan Scheurmannile.

Mõisahoonetest on alles esinduslik kivist karjakastell, paar muud kõrvalhoonet ja väike puidust kahekorruseline aidahoone.


Tolli mõis

Tolli mõis (saksa keeles Pargenthal) oli rüütlimõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.

Mõisast on teateid alates 1512.

1905. aasta detsembrirahutuste ajal pandi Tolli mõis põlema.


Ubasalu mõis

Ubasalu mõis (saksa keeles Neu-Parmel) oli poolmõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.

Mõis rajati 18. sajandi alguses Liivi mõisast eraldatud alast.


Vaikna mõis

Vaikna mõis (saksa keeles Waikna) oli Koluvere mõisa kõrvalmõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.

Mõis rajati 17. sajandil.


Tammiku mõis (Jõhvi)

Tammiku mõis (saksa keeles Eichenhain) oli rüütlimõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal.

Mõis rajati 1800 Jõhvi mõisast eraldatud alast.

Mõis hävis 19. märtsil 1943 puhkenud tulekahjus


Kaarma mõis (Kaarma)

Kaarma mõis (saksa keeles Karmelhof) oli rüütlimõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal.

Mõis rajati 16. sajandil.


Oru mõis (Lääne-Nigula)

Oru mõis (saksa keeles Orrenhof) oli rüütlimõis Lääne-Nigula kihelkonnas Läänemaal.

Mõis rajati 1817 Uugla mõisast eraldatud alast.


Haljala kirikumõis

Haljala kirikumõis (saksa keeles Pastorat Haljall) oli kirikumõis Haljala kihelkonnas Virumaal.


Halliste kirikumõis

Halliste kirikumõis (saksa keeles Pastorat Hallist) oli kirikumõis Halliste kihelkonnas Pärnumaal.


Almetjevski rajoon

Almetjevski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Almetjevski linn.

Rajoonis 1 linn ja 35 külaasundust, kus on kokku 98 asulat.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 204 101. 2010. aasta seisuga olid elanikest 55,2% tatarlased, 37,1% venelased, 2,8% tšuvašid ja 1,4% mordvalased.


Mäeküla-Varmassaare vald

Mäeküla-Varmassaare vald (saksa keeles Mehheküll) oli vald Järvamaal Türi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja seejärel liideti see 1892 Alliku vallaga.

Valla alal asus Mäeküla ja Varmassaare mõis.


Saba rajoon

Saba rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Bogatõje Sabõ.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 31 255. 2010. aasta seisuga olid elanikest 95,4% tatarlased ja 3,2% venelased.


Türi kirikuvald

Türi kirikuvald (saksa keeles Pastorat Turgel) oli vald Järvamaal Türi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1869–1892 ja seejärel liideti see 1892 Särevere vallaga.

Vald moodustati 1869, kui Türi-Alliku ja Türi kirikuvald (saksa keeles Allenküll mit Pastorat Turgel) muudeti 1869 Türi-Alliku vallaks ja Türi kirikuvallaks.

Valla alal asus Türi kirikumõis.


Naissaare vald

Naissaare vald (saksa keeles Nargön) oli vald Harjumaal Keila kihelkonnas Naissaarel. Vald eksisteeris 1866–1914 ja seejärel liideti see 1. mail 1914 Harku vallaga. 1914 viidi Naissaare elanikkond mandrile, sest saarele hakati ehitama merekindlust (vaata Peeter Suure merekindlus).

Valla alal asus Naissaare mõis.


Lechi lahing (955)

Lechi lahing (ka Lechfeldi lahing) leidis aset 955. aasta 10. augustil ja tegemist oli Ida-Frangi riigi kuninga Otto I kindla võiduga ungarlaste sõjalise juhi ehk harka Bulcsú ja nende pealike Lél'i ning Súr'i üle. Sageli nähakse seda määrava tähtsusega sündmusena ungarlaste poolt Lääne-Euroopasse sooritatud rünnakute tagasilöömisel. Augsburgist lõunas asuv Lechfeld on Lechi jõe ääres asuv lamm.

Ungari historiograafias kasutatakse lahingu kohta nime "Teine Augsburgi lahing". Lahingule järgnes oktoobris Recknitzi lahing. Lechi lahingu näol oli tegemist olulise sündmusega Ida-Frangi kuningriigi jõudude koondamisel võõramaise vaenlase vastu.

Samas piirkonnas leidis 45 aastat varem aset Esimene Lechi lahing.


Suffolki lambatõug

Suffolki lambatõug (Suffolk sheep) on tumedapealine lihalambatõug, mis pärineb Inglismaalt. Suffolki lambatõug kuulub tõugude klassifikatsiooni järgi isatõugu ja tihti nimetatakse neid nn dauni tõuks (Down Breed). Suffolki lambad on väga vastupidavad loomad, seega saab neid kasvatada igasugustes tingimustes, nii tasasel maal kui ka mägedes.

Suffolki tõug pärineb 19. sajandi alguses sautdauni (Southdown) jäärade ja sarvilise norfolki (Norfolk Horned) tõugu uttede ristamisest. Suffolki lambad on suured ja heade lihavormidega. Jäärad kaaluvad üle 110 kg, uted 80–110 kg. Uttede villa peenus on tavaliselt 30–36 µm, pikkus 7–8 cm, villatoodang 2,5–3 kg.

Suurbritannias kasutatakse ristamisel enim suffolki tõugu isasloomi, sest nad annavad järglastele edasi häid lihavorme. Suffolki lambatõug on üks põhilisi isastõuge maailmas, kus eesmärgiks on noorlambaliha ehk talleliha tootmine. Suffolki lambad on üsna viljakad ja ristandtalled on suure kasvukiirusega. Lihatalledel on suur tailiha sisaldus, seega lihakehad on kõrge kvaliteediga.

Eestis alustati suffolki lammaste kasvatamist 2001. aastal, kui Eestisse toodi kolm suffolki jäära ning 2002. aastal kolme farmi 40 utte ja 5 jäära. 2011. aasta andmete põhjal oli Suffolki jäärasid ja jäärtallesid Eestis kokku 158, mis moodustab 1,53% Eestis kasvatavatest jäärtallede ja jäärade koguarvust.


Muna (toiduaine)

Muna on hinnatud ja laialt kasutatud toiduaine.

Tavaliselt mõistetakse muna all viljastamata kodukana muna, kuid toiduks tarvitatakse ka hane-, pardi- ja vutimune ning eksootilisematest lindudest jaanalinnu mune.

Muna koosneb kaitsvast munakoorest, albumiinist (munavalge) ja munakollasest, mis on ümbritsetud mitme õhukese membraaniga. Munades on palju proteiini ja B4-vitamiini, mistõttu on see heade dieetiliste väärtustega.


Sinilõpuseline päikeseahven

Sinilõpuseline päikeseahven (Lepomis macrochirus) on ahvenaliste seltsi kuuluv Põhja-Ameerika mageveekogudes elav röövkala.

Ta võib kasvada 41 cm pikkuseks ja kaaluda kuni 2,15 kg. Eluiga vabas looduses on 4–6 aastat, vangistuses võib elada 11-aastaseks.

Tema iseloomulik tunnus on tumesinine kõrvakujuline lõpuskaane väljakasv.

Sinilõpuseline päikeseahven on maitsva lihaga ja populaarne sportkalastajate seas.


Jost Gippert

Jost Gippert (sündinud 12. märtsil 1956 Winz-Niederwenigernis, nüüd Hattingen) on saksa keeleteadlane, Kaukaasia uurija, kirjanik ja võrdleva keeleteaduse professor Frankfurdi Goethe Ülikooli empiirilise lingvistika instituudis.


Tšistopoli rajoon

Tšistopoli rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Tšistopoli linn.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 78 790.

2010. aasta seisuga olid elanikest 59,6% tatarlased, 34% venelased ja 4,9% tšuvašid.


Krndija

Krndija on mäestik, mis asub Horvaatias Slavoonias. Halduslikult jääb see Virovitica-Podravina, Osijeki-Baranja ja Požega-Slavoonia maakonda. Loodusgeograafiliselt jääb Krndija Papukist ida poole, olles selle jätkuks. Krndija asub Orahovicest ja Našicast lõuna pool, aga Požegast ja Kutjevost põhja pool.


Nils Ferlin

Nils Johan Einar Ferlin (11. detsember 1898 Karlstad – 21. oktoober 1961 Stockholm) oli rootsi luuletaja ja näitleja.

1908. aastal siirdus perekond Ferlin Filipstadi, kus Nilsi isa asutas oma ajalehe. Karlstadis oli Ferlini isa töötanud nädalalehes Nya Wermlands-Tidningen ja seega oli tal ajakirjanduse vallas kogemusi. Isa suri aga järgmisel aastal ja perekond pidi kolima oma mugavast elukeskkonnast tööstusrajooni, et poeg saaks lõpetada haridustee. Kooli lõputunnistuse sai Ferlin juba 16-aastaselt.

Nils Ferlinil oli ka põgus näitlejakarjäär. 17-aastaselt tegi ta kaasa Oscar Wilde'i "Salomés" ja hiljem jätkas näitlemist ühes rändteatrikompaniis.

Ferlini satiiriline klounilike võllanaljadega looming ründab võimumehi, tõusikuid ja ameerikalikku elulaadi. Kuigi paljud tema luuletused on melanhoolsed, pole need siiski ilma huumorita. Paljud neist on seatud ka muusikale ja on muutunud muusikatööstuse kaudu populaarseteks lauludeks. Ferlini eluajal müüdi tema luulekogusid üle 300 000 eksemplari.

Rootsis on Ferlinile püstitatud mitu ausammast, üks on Filipstadis, teine Karlstadis ja kolmas Stockholmis.

Nils Ferlini luulet on inglise keelde tõlkinud Martin S. Allwood, Fred Lane, Thord Fredenholm ja Roger Hinchliffe ning eesti keelde Arno Vihalemm (1911–1991).


Drybini rajoon

Drybini rajoon on 2. järgu haldusüksus Valgevenes Mahiloŭ oblastis. Rajooni pindala on 767 km². 2015. aasta seisuga elas seal 10 480 inimest.

Rajoon moodustati 17. juulil 1924. aastal, ent aastal 1931 see likvideeriti. Rajoon loodi taas 29. detsembril 1989, mil piirkonda asus Tšornobõli katastroofi tõttu massiliselt elama Krasnapołle rajoonist lahkuma sunnitud inimesi. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Černieŭka, Karoŭčyna, Michiejeŭka, Piervamajski ja Rasna külanõukogu.

Rajooni suurimad jõed on Pronja ja selle lisajõed Vierbaŭka, Basja ning Rasta. Rajooni territoorium asub keskmiselt 190-170 meetri kõrgusel. Rajooni põhjaosa jääb Smolenski-Moskva kõrgustikule. Kõrgeim koht (226 meetrit) jääb Jeśkaŭka külasse Michiejeŭka külanõukogus, madalaim koht asub Pronja orus (147 meetrit).

2009. aasta seisuga olid elanikest 92,83% valgevenelased, 5,68% venelased ja 1,49% oli teistest rahvustest. 72,77% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 26,73% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 42,79% elanikke, vene keelt aga 56,96%.


Ookeaniplaneet

Ookeaniplaneet ehk veemaailm on hüpoteetiline eksoplaneedi tüüp, mille pind on tervenisti kaetud veega. Teadaolevatest planeetidest on tõenäoliselt veemaailm Päikesesüsteemi-väline planeet Gliese 1214 b.


Lumi (kosmeetika)

Lumi on looduskosmeetika sari, mida toodab Tartu Ülikooli iduettevõte, Märt Miljani ja Helen Hirve loodud biotehnoloogiafirma Perfect Cosmetics OÜ.

Suurem osa Lumi sarja toodetest põhineb kanepiseemneõlil, mittenarkootilise tööstuskanepi kasvatamiseks Eestis on loodud sõsarfirma OÜ Perfect Plant. Ettevõte keskendub tõhusatele teaduspõhistele toodetele, mis koosnevad eelkõige looduslikest komponentidest ja on tervisele ohutud. Vältimaks allergiaprobleeme, ei sisalda Lumi näonahale mõeldud tooted ka looduslikke eeterlikke õlisid. Lumi sarja on tunnustanud Eesti Allergialiit. Võimalusel kasutatakse ökosertifikaatidega tooraineid, mis on toodetud tehisväetiste ja taimekaitsevahenditeta. Sarja kuuluvad hooldusvahendid näole, kehale ja kätele, samuti eri nahatüüpidele.

Perfect Cosmetics alustas tootmist 2013. aastal Tartus Tiigi tänaval asuvas Tartu Biotehnoloogia Pargis. Nüüdseks on tootmine üle viidud Läänemaale Uuglasse, kus renoveeritud mõisatallis asuvad tootmisruumid, teraapiatuba ja labor ning talli ümber on põllud ravimtaimede kasvatamiseks. Tootearenduses tehakse koostööd Tartu Ülikooli ja Tallinna Tehnikaülikooliga. Tooteid eksporditakse siiani peamiselt Saksamaale, selleks on firmat käendanud riiklik sihtasutus Kredex. Ettevõtet on toetanud ka Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus.

Lumi tootesarja tooteid hakati müüma 2013. aasta oktoobris, nüüdseks toimub müük peamiselt e-poe ja kosmeetikapoodide kaudu. Perfect Cosmeticsist on saanud üks Eesti juhtivaid looduskosmeetika tootjaid.


Järeldus (traditsiooniline loogika)

Järeldus (järeldamine) on arutlus, mille käigus ühest või mitmest otsustusest, mida nimetatakse järelduse eeldusteks, saadakse loogika vahenditega uus otsustus (järeldis kitsamas mõttes ehk tuletis).


Kariste

Kariste on/oli mitme Eesti asula nimi: Kariste on paikkond Pärnumaal Tahkuranna vallas Tahkuranna külas Kariste on küla Põlvamaal Kanepi vallas Kariste oli küla Viljandimaal Halliste kihelkonnas Päigiste küla lähedal Kariste oli küla Viljandimaal Halliste kihelkonnas Uue-Kariste küla lähedal


Melissa Horn

Astrid Melissa Edwarda Horn Weitzberg (sündinud 8. aprillil 1987), tuntud kui Melissa Horn, on rootsi muusik. Ta on laulja Maritza Horni tütar.


Haansalu

Haansalu oli küla Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas. Küla lähedal asub Viru-Kabala küla.


Zoltán

Zoltán (u 880 või 903 – u 950), ka Zolta, oli esimese säilinud ungarlaste kroonika Gesta Hungarorum järgi kolmas ungarlaste suurvürst, kellest sai suurvürst peale tema isa Árpádi surma aasta 907 paiku.

Kuigi tänapäeva ajaloolased kalduvad eitama seda teadet tema valitsemise kohta (kuna teised kroonikad teda Ungari valitsejata hulgas ei maini), valitseb siiski konsensus, et kui ka Zoltán kunagi suurvürsti troonile ei tõusnud, põlvnesid kõik peale aastat 955 Ungarit valitsenud Árpádi dünastia monarhid just temast.


Härmamäe

Härmamäe (ka Hermamäe) oli küla Virumaal Vaivara kihelkonnas. Tänapäeval on endisaegse küla kohal Soldina küla.


Kambi

Kambi võib tähendada järgmist: Kambi on Lääne-Virumaa Liivaküla endine nimi. Kambi on Leningradi oblasti Skamja küla eestipärane nimi. ...


Inju-Aru mõis

Inju-Aru mõis (saksa keeles Arrohof) oli poolmõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal.

Mõis rajati 1848 Inju mõisast eraldatud alast.


Immersoo mõis

Immersoo mõis (saksa keeles Immesso) oli Kulina mõis karjamõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Aruküla küla lähedal Vinni vallas Lääne-Virumaal.


Karila mõis

Karila mõis (saksa keeles Karlshof) oli Roela mõisa karjamõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Puka küla lähedal Vinni vallas Lääne-Virumaal.


Männikvälja mõis

Männikvälja mõis (saksa keeles Männikowälja) oli Põlula mõis karjamõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Männikvälja küla lähedal Vinni vallas Lääne-Virumaal.


Põlula-Uuemõisa mõis

Põlula-Uuemõisa mõis (saksa keeles Neu-Poll) oli Põlula mõisa karjamõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal.


Rosentali mõis

Rosentali mõis (saksa keeles Rosenthal) oli Roela mõisa kõrvalmõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal.


Vana-Aru mõis

Vana-Aru mõis, ka Vana-Aru karjamõis, Kulina Vana-Aru karjamõis (saksa keeles Alt-Arro, Marienhof) oli Kulina mõis karjamõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal.


Võhu mõis

Võhu mõis (saksa keeles Wöhho) oli Küti mõisa karjamõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Võhu küla lähedal Vinni vallas Lääne-Virumaal.


Puka mõis (Viru-Jaagupi)

Puka mõis (saksa keeles Pucka) oli Kulina mõis karjamõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal., tänapäeva Kulina küla lähedal Vinni vallas Lääne-Virumaal.


Roosna mõis (Viru-Jaagupi)

Roosna mõis (saksa keeles Rosna) oli Rägavere mõisa karjamõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal.


Uuemõisa mõis (Viru-Jaagupi)

Uuemõisa mõis (saksa keeles Neuhof) oli Kulina mõisa karjamõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal., tänapäeva Aruküla küla lähedal Vinni vallas Lääne-Virumaal.


Is Patriotism a Virtue?

"Is Patriotism A Virtue?" ("Kas patriotism on voorus?") on filosoof Alasdair MacIntyre Lindley loeng, mille ta pidas 26. märtsil 1984 Kansase Ülikoolis.


Trapetsvalem

Trapetsvalem ehk kvadratuurvalem on seos määratud integraali lähendamiseks .

Summeeritud trapetsvalem on kujul

kus h = \frac{b-a}n ja n on andmepunktide koguarv vahemikus a...b.


Tukajevi rajoon

Tukajevi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Naberežnõje Tšelnõ.

Rajoonis on 23 külaasundust.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 39 731. 2010. aasta seisuga olid elanikest 71,07% tatarlased, 24,26% venelased ja 1,48% tšuvašid.


Kodasoo vald

Kodasoo vald (saksa keeles Kotzum) oli vald Harjumaal Kuusalu kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja seejärel liideti see 1891 Jõelähtme vallaga.

1917. aastal eraldati Jõelähtme vallast Kodasoo kogukond ja Saunja küla ja nendest moodustati uuesti Kodasoo (Kodasu) vald.

Valla alal asus Kodasoo mõis. Vallamaja asus Kodasoo külas.


Hõbeda vald

Hõbeda vald (saksa keeles Hoebbet) oli vald Virumaal Kadrina kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja seejärel liideti see 1893 Aaspere vallaga.

17. oktoobril 1866 liideti Hõbeda vallaga Vatku vald, ent 27. oktoobril 1866 liitmisotsus tühistati.

Valla alal asus Hõbeda mõis.


Pada vald

Pada vald (saksa keeles Paddas) oli vald Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas Viru kreisis ja Viru maakonnas, aastatel 1866–1939 Vallamaja asus Kabala külas.

1891. aastal liideti Pada vallaga Samma, Ulvi ja Varudi vald.

1939. aasta vallareformiga läksid Pada valla Uljaste, Nüri, Vana-Sonda, Päsula ja Puisma külade, Ilmaste ja Satsu asunduste ning Sonda aleviku maa-alad uue Erra valla koosseisu; Toomika, Võrkla, Metsavälja, Aru, Pada, Varudi ja Kassamäe külade, Pada, Samma ja Varudi asunduste ning Varudi asunduse talude lahus-heinamaatükkide maa-alad Mahu valla koosseisu; Urtja, Põdri ja Haansalu külade, Aaria ja Kabala asunduste, Prüningi ja Lilleoru talude maa-alad ning raudteemajade piirkond Rägavere valla koosseisu; Varudi-Altküla ja Varudi-Vanaküla maa-alad Sõmeru valla koosseisu.


Georg Friedrich Rogall

Georg Friedrich Rogall (14. aprill 1701 Königsberg – 6. aprill 1733 Königsberg) oli saksa luterlik teoloog, pietismi teerajaja Ida-Preisimaal.


Aabrami

Aabrami on paikkond Ida-Virumaal Narva-Jõesuu linnas Soldina külas. Eesti esimesel iseseisvusajal oli see üks Vaivara kihelkonna külasid.


Kaste küla

Kaste (ka Kasteküla) oli küla Tartumaal Äksi kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Tartu maakonnas Tabivere vallas Voldi küla kohal.

Küla on mainitud 16. sajandil (Kastiküll).


Poldark

"Poldark" on Suurbritannia draamasari, mille tegevus toimub peamiselt Cornwallis.

Seda näitas esmakordselt telekanal BBC One 8. märtsil 2015. Kaheksaosaline seriaal (Ameerika Ühendriikides seitsmeosaline) põhineb Winston Grahami 12 raamatust koosneva romaanisarja "Poldark" kahel esimesel raamatul. 8. aprillil 2015 teatas BBC, et sarjale lisandub teine hooaeg.

Winston Grahami romaanisarja "Poldark" nelja esimese raamatu põhjal on varem loodud samanimeline seriaal "Poldark", mis oli BBC One'i eetris aastail 1975–1977.

Sari oli esimest korda ETV eetris alates 12. märtsist 2016 kaheksa nädala vältel. Hiljem on ETV sarja näidanud ka 2018. ja 2019. aastal.


Christian Gabriel Fischer

Christian Gabriel Fischer (10. august 1686 Königsberg – 15. detsember 1751) oli saksa õpetlane.

Ta sündis Königsbergi kaupmehe Gabriel Fischeri (1656–1699) perekonnas.

Ta õppis Altstadti koolis. Ta õppis Königsbergi ülikoolis teoloogiat ja idakeeli (immatrikuleerus 31. märtsil 1703) ja Rostocki ülikoolis teoloogiat ning sai 12. augustil 1710 Jena ülikoolist magistrikraadi.

Ta oli Königsbergi ülikoolis 28. juulist 1711 filosoofia eradotsent, ja 1715. aastast loodusõpetuse erakorraline professor. Ta oli Melchior Philipp Hartmanni sõber ning aitas tal merevaigukollektsiooni korrastada ja kataloogida.

Ühes 1717. aasta loengukuulutuses nimetas ta end empiirikuks. Aastani 1721 oli ta Leibnizi-Wolffi filosoofia kartesiaanlik vastane. Aastal 1721 pidas ta loenguid Wolffi raamatu järgi. Ta võttis oma loodusõpetuse loengutes kasutusele eksperimentaalse meetodi ja hakkas lähtuma ratsionalismist. Aastal 1723 ilmunud raamatus paistab ta juba Christian Wolffi filosoofia pooldajana. Kui pietistid olid Wolffi 1723 Hallest välja ajanud ja teised Königsbergi professorid vaikisid, esines Fischer väljakutsuvalt Wolffi filosoofia pooldajana ning ründas pietiste; kuningas Friedrich Wilhelm I kabinetikäsuga 15. novembrist 1725 pidi Fischer 24 tunni jooksul Königsbergist ja 48 tunni jooksul Preisimaalt lahkuma. Pealekaebaja oli Georg Friedrich Rogall. Ta läks algul Danzigisse, kust ta asjatult palus luba tagasi tulla. Asja läbivaatamise eeldusena pidi ta oma usutunnistuse kirja panema. 1. novembriga 1726 dateeritud dokumendis kinnitas ta, et pole luterlikust usust kunagi kõrvale kaldunud ning pooldab seda ka praegu. Danzigi magistraat andis talle loa avalikke loenguid pidada. Jacob Theodor Klein palkas ta korrastama oma suurt loodusloolist kollektsiooni. Aastal 1727 läks ta noorte danziglaste Nathanael Jakob Gerlachi ja Samuel Huwerti saatjaks palgatuna reisile läbi Saksamaa, Itaalia, Prantsusmaa, Hollandi ja Inglismaa. Kui 1737 Wolffi filosoofiat jälle lubati, sai ta abikaasa abiga Fischer loa Königsbergi naasta, kuid ainult tingimusel, et ta elab seal eraisikuna ning jääb Piibli ja usutunnistuste puhta õpetuse juurde. Aastal 1743 anonüümselt ilmunud ja tavalist tsensuuri vältivas kirjutises "Vernünftige Gedanken von der Natur, was sie sey etc." esitas ta spinozistliku vaatekoha ning tõlgendas mitu põhilist dogmat ratsionalistlikult ümber. Algatati juurdlus, mille käigus ta tunnistas oma autorsuse üles, aga eitas tsensuurikohustust. Et usuteaduskond tunnistas ta ketseriks ja kirikutes jutlustati tema vastu, kaebas ta jutlustajate peale konsistooriumi. Et pietistide võim oli juba murtud, elas ta kuni surmani puutumatult Königsbergis.


Kaali (Karksi)

Kaali oli küla Viljandimaal Karksi kihelkonnas, hiljem nii Karksi vallas kui ka Polli külanõukogus. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulusid küla alad Karksi valda. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb küla ala Viljandimaale Mulgi valda Oti küla alale.

Küla kaotati 1977.

Küla kirdepiiril voolab Kõpu jõgi.


Jugumõtsa

Jugumõtsa (ka Jugumetsa) on paikkond Võrumaal Rõuge vallas Jugu külas. Enne 1997. aastat oli Jugumõtsa küla staatuses.


Jakobi

Jakobi võib tähendada järgmist: Jakobi on paikkond Põlva maakonnas Valgjärve vallas; varem küla. Jakobi on Jaagupi küla nimevariant. Jakobi on endise Jakapi küla nimevariant. Jakobi alevik on tänapäeval Pärnu-Jaagupi alev Jakobi on perekonnanimi


Veenuse vöö

Veenuse vöö on optikanähtus, mida võib näha teatud ajavahemiku jooksul enne päikesetõusu ja pärast päikeseloojangut. Tegu on roosakalt kumava ribaga taevas, mis ulatub umbkaudu 10–20° horisondist ülespoole.

Veenuse vöö tekib, kuna peened tolmuosakesed kõrgel atmosfääris hajutavad murdunud päikesevalgust. Tihti on Veenuse vöö eraldatud horisondist tumeda ribaga, mida nimetatakse Maa varjuks. Veenuse vöö heleroosa värvus tuleneb loojuvalt või tõusvalt Päikeselt pärit punaka valguse hajumisest.

Veenuse vööga väga sarnast efekti võib näha täieliku päikesevarjutuse ajal.

Sodiaagivalgus, mida põhjustab päikesevalguse peegeldumine planeetidevaheliselt udult Päikesesüsteemis, on samuti sarnane nähtus.


Stałovičy

Stałovičy (transkribeerituna Stalovitšõ, ka Сталавічы (Stałavičy, Stalavitšõ)) on agrolinnake (endine alev ja linn) Valgevenes Bresti oblasti Baranavičy rajoonis. Asula on Stałovičy külanõukogu halduskeskuseks. Asula nimi on poola keeles Stołowicze. Agrolinnake asub merepinnast 193 meetri kõrgusel.

Stałovičys on kultuurimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastail 1736–1743 ja 1907–1911 püstitatud katoliku kirikud ning XX sajandi alguses ehitatud veski.

Agrolinnakeses sündis Karnel Pialikša, kes osales Kastuś Kalinoŭski juhitud ülestõusus.


Gale'i kraater

Gale'i kraater asub Marsil. See tekkis 3,5 kuni 3,8 miljardit aastat tagasi meteoriidikokkupõrke tagajärjel. Kraatri diameeter on 154 km ning see on nimetatud Austraalia amatöörastronoomi Walter Frederick Gale'i järgi, kes uuris Marssi hilisel 19. sajandil. Kraatri keskel asub mägi nimega Aeolis Mons. Mäe kõrgus on 5,5 kilomeetrit. Aeolis Monsi põhjapoolse jalami ning Gale'i kraatri põhjakülje vahel asub tasandik nimega Aeolis Palus.

Marsikulgur Curiosity maandus Aeolis Paluse tasandikule 6. augustil 2012. Kulguri eesmärgiks seati Aeolis Monsi ning seda ümbritsevate alade uurimine.


John Dos Passos

John Roderigo Dos Passos (sünninimi John Roderigo Madison 14. jaanuar 1896 Chicago – 28. september 1970 Baltimore) oli ameerika kirjanik.

Ta sündis aastal 1896 Chicagos Virginia aristokraatlikust perest pärit Lucy Addison Spriggs Madisoni vallaslapsena; tema isa John Randolph Dos Passos oli New Yorgi äriringkondades hinnatud advokaat, isapoolne vanaisa Manuel Joaquim Dos Passos oli väljarännanu Ponta do Solist Madeiralt. Ta õppis John Roderigo Madisoni nime all mitmes koolis ja asus aastal 1912 Harvardi ülikooli humanitaarteadusi õppima.


Suhka

Suhka oli küla Võrumaal Rõuge vallas. Tänapäeval asuvad küla maad Ala-Suhka ja Mäe-Suhka küla alal.

Küla kaotati 1997.


Peräjärve

Peräjärve (ka Perajärve) oli küla Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Rõuge vallas Simula küla kohal.

Küla on ametlikult mainitud 1970.


Vaeselapse tänav

Vaeselapse tänav on tänav Narva vanalinnas. Algab Karja tänavast, ristub Moonalao tänavaga ja lõpeb Vestervalli tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 140 meetrit.

1905. aasta linnaplaanil oli selle tänava nimi Сиротская улица, 1912. ja 1927. aasta linnaplaanidel vastavalt Waestelaste tänav ja Vaeselapse tänav.

Alates 1952. aastast kandis tänav nime Liza Tšaikina tänav (улица им. Лизы Чайкиной) Nõukogude kangelase Liza Tšaikina järgi. 1986. aasta linnaplaanil see tänav puudub.

19. mail 2005 nimetati linnavalitsuse korraldusega samas kohas paiknev uus tänav Vaeselapse tänavaks.

Oletatavalt on tänav saanud nime keskaegse linna põhjaosas asunud vaeslaste maja järgi.


Nakatu

Nakatu on paikkond Valgamaal Valga vallas Ringiste külas.

Paikkonna järgi on nimetatud Ringiste külas asuv Nakatu turismitalu.


Alizava

Alizava on alev Leedus Kupiškise rajoonis, Alizava valla halduskeskus. Alev asub Pyvesa jõe kaldal.

Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1856 valminud katoliku kirik.


Kitse (paikkond)

Kitse on paikkond Põlva maakonnas Kanepi vallas Pikajärve külas. Varem oli Kitse Kanepi kihelkonnas küla staatuses.


James Levine

James Lawrence Levine (23. juunil 1943 – 9. märts 2021) oli USA dirigent ja pianist.

Aastatel 1976–2016 oli ta Metropolitan Opera muusikadirektor.


Fredric Jameson

Fredric Jameson (sündinud 14. aprillil 1934) on ameerika kirjanduskriitik ja marksistlik poliitikateoreetik. Ta on eelkõige tuntud tänu kaasaja kultuuritrendide analüüsile. Ta on kirjeldanud postmodernismi kultuuri ruumistamisena organiseeritud kapitalismi survel. Jamesoni tuntuimad teosed on "Postmodernism, or, the Cultural Logic of Late Capitalism", "The Political Unconscious" ja "Marxism and Form".


Ungari mütoloogia

Ungari mütoloogia hõlmab ungarlaste ehk madjarite müüte, legende, rahvajutte, muinasjutte ja jumalusi.


Marie Laurencin

Marie Laurencin (; 31. oktoober 1883 Pariis – 8. juuni 1956 Pariis) oli prantsuse maalikunstnik ja graafik. Ta kuulus kubistina Section d'Origa seotud Pariisi avangardistide hulka.


Metsamõisa mõis

Metsamõisa mõis (saksa keeles Karlsbrunn) oli poolmõis Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal, nüüdse haldusjaotuse järgi Järsi külas Lääne-Virumaal.

Mõis rajati 1847 Võhmuta mõisast eraldatud alast. Enne seda oli Metsamõisa mõis Võhmuta mõisa karjamõis.


Pähu mõis

Pähu mõis (saksa keeles Pähho) oli eramõis Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal.

Mõisast on teateid alates 1586.


Koeru kirikumõis

Koeru kirikumõis (saksa keeles Pastorat St. Marien-Magdalenen) oli kirikumõis Koeru kihelkonnas Järvamaal.


Karlsruue mõis

Karlsruue mõis (saksa keeles Karlsruh või Carlsruh) oli poolmõis Koeru kihelkonnas Järvamaal.

Mõis rajati 1869 Aruküla mõisast eraldatud alast.


Vahu mõis

Vahu mõis (saksa keeles Wöhho) oli poolmõis Koeru kihelkonnas Järvamaal.

Mõis rajati 1823 Preedi mõisast eraldatud alast.


Tammiku mõis (Koeru)

Tammiku mõis (saksa keeles Tammik) oli poolmõis Koeru kihelkonnas Järvamaal.

Mõis rajati 1851 Ervita mõisast eraldatud alast.


Santovi mõis

Santovi mõis (ka Santhofi mõis, Sandhofi mõis, saksa keeles Sandhof) oli Preedi mõisa karjamõis Koeru kihelkonnas Järvamaal.


Nurtu mõis

Nurtu mõis (saksa keeles Nurms) oli eramõis Vigala kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Märjamaa valda Rapla maakonnas.

Mõis rajati 17. sajandil Valgu mõisast eraldatud alast.

1788. aastal asutati Nurtu mõisas klaasimanufaktuur, osa toorainest sai see ettevõte kohapealt, osa tuli muretseda Peterburist ja Tallinnast. 1805. aastall valmistati manufaktuuris aastas 500 kasti aknaklaasi. Manufaktuuris töötas 20 inimest, nende hulgas 2 välismaalast-meistrit, 5 vaba inimest palgalistena ja 13 pärisorja. 1818. aastal oli aknaklaasi toodang tunduvalt suurenenud ning peale selle valmistati ka väikesi peegleid. Töötajate arv oli kasvanud 24-ni, nende hulgas 7 meistrit ja 17 muud töötajat. 1826. aastal on teated, et Nurtu manufaktuur on sulgetud.


Keelitse mõis

Keelitse mõis (saksa keeles Keelitze) oli Vana-Vigala mõisa kõrvalmõis Vigala kihelkonnas Läänemaal.


Kingli mõis

Kingli mõis, varem Rehemäe mõis (saksa keeles Müllershof, varem Rehhemeggi) oli rüütlimõis Pöide kihelkonnas Saaremaal.


Keskvere mõis (Pöide)

Keskvere mõis (saksa keeles Keskfer) oli riigimõis Pöide kihelkonnas Saaremaal.

Mõis rajati ajavahemikul 1715–1731, Uuemõisa kõrvalmõisana Uuemõisa mõisast eraldatud alast.


Mamadõši rajoon

Mamadõši rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Mamadõš.

Rajoonis on 1 linn ja 28 külaasundust, kus on kokku 129 asulat.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 43 458. 2010. aasta seisuga olid elanikest 76,3% tatarlased, 20,1% venelased, 1,4% marid ja 1,3% udmurdid.


Aktanõši rajoon

Aktanõši rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Aktanõš.

Rajoonis on 26 külaasundust, kus on kokku 86 asulat.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 30 831. 2010. aasta seisuga olid elanikest 96,9% tatarlased, 1,6% marid ja 0,6% venelased.


Baltassi rajoon

Baltassi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Baltass.

Rajoonis on 17 külaasundust, kus on kokku 77 asulat.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 33 741. 2010. aasta seisuga olid elanikest 85% tatarlased, 11,9% udmurdid ja 1,7% venelased.


Koidula tänav (Narva)

Koidula tänav on tänav Narva vanalinnas. Algab Vestervalli tänavalt, ristub Suure ja Viru tänavaga ning jätkub Pimeaia tänavana. Tänava pikkus on umbes 465 m.

1900. aasta linnaplaanil on selle tänava nimi Горная улица ja selle jätk Бульварная улица, 1905. aasta linnaplaanil vastavalt Горная улица ja Садовая улица. 1912. aasta linnaplaanil on selle tänava nimi Aia tänav ja 1927. aasta linnaplaanil Mäe tänav, mis jätkus Koidula puiesteena.

Pärast teist maailmasõda kandis tänav nime L. Koidula tänav (улица Л. Койдула) eesti luuletaja Lydia Koidula järgi. 27. septembril 1995 muudeti linnavolikogu määrusega L. Koidula tänava nimi Koidula tänavaks.


Peeter I ausammas

Peeter I ausammas Riias, püstitati Riiga 1910. aastal Peeter I ausammas Tallinnas, asus Tallinnas Peetri platsil 1910–1922 Vaskratsanik, 1782. aastal avatud ratsamonument Peterburis


Antašava

Antašava (poola keeles Antoszew) on alev Leedus Kupiškise rajoonis Kupiškise vallas. Alev asub Pyvesa jõe kaldal.

Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1862 valminud katoliku kirik, Antašava mõisa hoonetekompleks ja park, pastoraadihoone, surnuaia väravad ja seal asuv kabel.


Samma vald

Samma vald (saksa keeles Samm) oli vald Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja seejärel liideti see 1891–1892 Pada vallaga.

Valla alal asus Samma mõis.


Unukse vald

Unukse vald (saksa keeles Unnuks) oli vald Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja seejärel liideti see 1891 Kalvi vallaga.

Valla alal asus Unukse mõis.


Aseri vald (Viru-Nigula kihelkond)

Aseri vald (saksa keeles Asserien) oli vald Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja seejärel liideti see 1891 Kalvi vallaga.

Valla alal asus Aseri ja Koogu mõis.


Lembit Tähepõld

Lembit Tähepõld (kuni 10. märtsini 1937 Lembit Sternfeld; 27. märts 1929 Vana-Kuuste vald, Tartumaa – 30. aprill 1995 Tartu) oli eesti meditsiiniteadlane, biokeemik.

1953. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ja asus tööle TRÜ biokeemia kateedri õppejõuna. 1957. aastal sai ta TRÜ-s meditsiiniteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Процессы образования и связывания аммиака в печени и мозгу в зависимости от возбуждения и торможения центральной нервной системы при длительном действии снотворных".

1963. aastast oli ta Tartu Riikliku Ülikooli bioloogilise keemia kateedri juhataja. Aastatel 1965–1969 oli ta arstiteaduskonna teadusprodekaan.

1975. aastal kaitses ta TRÜ-s meditsiiniteaduste doktori kraadi väitekirjaga "Участие обратимого амидирования белков мозга в метаболизме аммиака и его токсичности". 1978. aastast oli ta biokeemia kateedri professor, 1993. aastast Tartu Ülikooli biokeemiainstituudi juhataja, 1995. aastast emeriitprofessor.

Tema uurimisteemade hulka kuulusid uinutite toime aju ainevahetusse, ajukoe ja seedenäärmete lämmastikuainevahetus, ensüümisüsteemid ja adenosiintrifosfataas.

Aastatel 1979–1989 oli ta Eesti Biokeemia Seltsi president. Ta oli ka NSV Liidu Üleliidulise Biokeemia Seltsi Kesknõukogu liige.

Ta on maetud Tartus Raadi kalmistule.


Tatjana Kazankina

Tatjana Kazankina (sündinud 17. detsembril 1951 Petrovskis Saratovi oblastis) on Nõukogude Liidu endine kergejõustiklane (jooksja) ja Venemaa sporditegelane.


Szigeti festival

Szigeti festival on iga-aastane muusikafestival, mis toimub Ungaris Budapesti kesklinna lähistel Óbudai saarel.

Festivali korraldatakse 1993. aastast.

Esialgu kandis see üritus nime Diáksziget, aastail 1996–2002 oli festivali peasponsor Pepsi ja üritus kandis nime Pepsi Sziget, aastast 2002 on festivali ametlik nimetus Szigeti festival (Sziget Fesztivál; tõlkes 'saare festival').

See on üks suuremaid muusikafestivale Euroopas. Aastatel 2014 ja 2015 külastas festivali üle 400 000 inimese. Aastail 2000–2013 oli külastajaid üle 300 000.

Aastal 2012 ja 2015 sai Sziget parima Euroopa festivali tiitli (Best European Major Festival Award).

Szigeti festivalil on esinenud teiste seas Iron Maiden, Muse, Faithless, Manic Street Preachers, Nine Inch Nails, Robbie Williams jpt.


Elita Veidemane

Elita Veidemane (sündinud 9. detsembril 1955 Riias) on läti ajakirjanik, ajakirjanik ja endine ühiskonnategelane.

Elita Veidemane õppis Jūrmala Majori Põhikoolis ja Jūrmala 4. Keskkoolis. 1980. aastal lõpetas ta Läti Riikliku Ülikooli läti keele ja kirjanduse erialal.

1980–1981 töötas ta Jūrmalas läti keele ja kirjanduse õpetajana. 1981–1988 töötas ta ajakirjanikuna ajalehe Padomju Jaunatne toimetuses. 1988–1992 oli ta Läti Rahvarinde ajalehe Atmoda peatoimetaja. 1991–1996 oli ta ajalehe Atmoda Atpūtai toimetaja. Seejärel töötas ta kirjastuses Artava, ajakirjas Melnā Pantera, ajalehes Vakara Ziņas, portaalis Apollo, ajakirjas Septiņi. 2007–2009 oli Elita Veidemane ajalehe Vakara Ziņas peatoimetaja. Alates 2009. aastast on ta ajalehe Neatkarīgā Rīta Avīze peatoimetaja asetäitja.

1995. aastal saavutas ta skandaalse kuulsuse artiklitesarjaga "Vīrieši manā mūžā" ("Mehed minu elus"), mis ilmus raamatuna 2001. aastal.


Aksubajevo rajoon

Aksubajevo rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Aksubajevo alev.

Rajoonis on 1 alev ja 20 külaasundust, kus on kokku 79 asulat.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 29 782. 2010. aasta seisuga olid elanikest 44% tšuvašid, 38,5% tatarlased ja 16,8% venelased.


Ekaterina Dafovska

Ekaterina Dafovska (bulgaaria keeles Екатерина Дафовска; sündinud 28. novembril 1975 Chepelares) on endine Bulgaaria laskesuusataja.

Ekaterina Dafovska on Bulgaariale võitnud kõigi aegade esimese ja seni (seisuga 25. märts 2016) ainsa kuldmedali taliolümpiamängudel. 1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos võitis ta kuldmedali 15 km distantsil ja sprindidistantsil sai ta 29. koha.

2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys sai ta 15 km distantsil 5. koha ja 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos 12,5 km ühisstardiga sõidus 8. koha.

Aastal 1998 valiti ta Bulgaaria aasta sportlaseks.

Ekaterina Dafovska on abielus ja tal on kaks last.


Pestretsõ rajoon

Pestretsõ rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Pestretsõ.

Rajoonis on 21 külaasundust, kus on kokku 73 asulat.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 32 266. 2010. aasta seisuga olid elanikest 57% tatarlased ja 40,2% venelased.


Anna vald

Anna vald (enne 1916. aastat Purdi vald (saksa keeles Noistfer)) oli vald Järvamaal Anna kihelkonnas ja Järva maakonnas. Vallamaja asus Purdi külas.

Vald eksisteeris 1866–1939.

1939. aasta vallareformiga moodustati senise Anna, Mäo, Esna, Väätsa, Kirna ja Kuksema vallast, Paide vald.


Timok

Timok (ladina keeles Timacus) on jõgi Serbia idaosas ning Bulgaarias, Doonau parempoolne lisajõgi. Timok kannab eri piirkondades eri nimesid (Beli Timok, Crni Timok, Svrljiški Timok, Trgoviški Timok), jõge teatakse alamjooksul ka nime all Veliki Timok). Jõe pikkus alates Svrljiški Timoki lähtest kuni suubumiseni Doonausse on 203 km (sellest viimased 15 kilomeetrit Serbia ja Bulgaaria piiril). Jõe suue asub merepinnast 28 meetri kõrgusel, ühtlasi on see ka Serbia kõige madalam punkt. Timok kuulub Musta mere valglasse, selle vooluhulk suudmes on 24 m³/s, aga mõningatel aastatel võib keskmine vooluhulk olla ka 40 m³/s. Jõgi on Serbias viimane ja Bulgaarias esimene Doonau lisajõgi.

Timoki laius on 35, sügavus aga 0,5-1,5 meetrit. Peale seda, kui sellesse suubub suurim vasakpoolne lisajõgi Vražogrnačka jõgi (45 km), läbib jõgi Vražogrnačka kuru, mille sügavus on 150-240 meetrit, pikkus aga 4,5 kilomeetrit. Seejärel on jõel erosiooni teel tekkinud laiem koht Trnaveci küla lähistel, siis läbib aga jõgi Sokolovica mäestikus Suure kuru, kus jõel on arvukalt meandreid. langus on 39,7 m ja lang on 0,22 m/km. Neist tuntuim on Straževica (endine meander, mis asub Timoki paremal kaldal). Seejärel voolab jõgi mööda 300 kuni 100 meetrit laia lammiorgu, kuni jõuab Veljkovo küla all Doonau alluviaaltasandikule, mida mööda Timok voolab viimased 18 kilomeetrit.

Timok voolab Doonausse 10 kilomeetrit Negotinist ida pool Serbia kõige madalamas maanurgas ja on viimased 15,5 kilomeetrit Serbia ning Bulgaaria piirijõeks.

Veliki Timoki pikkus on 88 kilomeetrit ja valgla 1222 km². Koos Beli ja Trgoviški Timokiga on selle pikkus 201,7 kilomeetrit ja valgla 4630 km². Selle maksimaalne vooluhulk suudmes on 300 m³/s, aga kuivemal ajal vaid 3 m³/s, mis näitab jõe suurt sõltuvust sademetest. Koos Beli ja Trgoviški Timokiga on selle pikkus 201,7 kilomeetrit ja valgla 4630 km². Beli Timoki pikkus on 51 kilomeetrit, Trgoviški Timoki pikkus 45 kilomeetrit ja Svrljiški Timoki pikkus 64 kilomeetrit.

Timok on andnud nime piirkonnale, kust see läbi voolab (Timočka Krajina), aastal 1883 toimunud ülestõusule Milan Obrenovići vastu (Timoki mäss), sellesse piirkonda VII sajandil elama asunud slaavlaste hõimule (timotšaanid), aga ka ühele antiikaja traaklaste suguharule (timahhid).


Ondrej Nepela

Ondrej Nepela (22. jaanuar 1951 Bratislava – 2. veebruar 1989 Mannheim) oli slovaki päritolu Tšehhoslovakkia koondises võistlev iluuisutaja.

Ondrej Nepela esines oma esimestel olümpiamängudel 1964. aastal Innsbruckis, kui ta oli vaid 13-aastane, ja sai seal 22. koha.

Ta tuli olümpiavõitjaks meeste üksiksõidus 1972. aasta Sapporo olümpiamängudel. Iluuisutamise maailmameistrivõistlustel võitis ta kolm kulda (1971, 1972 ja 1973) ja kaks hõbemedalit (1969 ja 1970). Viiel korral tuli Euroopa meistriks.

Tšehhoslovakkia meister iluuisutamises aastatel 1965–1969 ja 1971–1973.

Aastal 1973 lõpetas oma sportlaskarjääri, aastail 1973–1986 osales jäälavastustes "Holiday on Ice" ja hiljem juhendas treenerina mitmeid iluuisutajaid. Tema kuulsaim kasvandik on 1989. aasta Euroopa meister Claudia Leistner.

Ondrej Nepela suri 2. veebruaril 1989 38-aastaselt lümfivähki.

Tema nime kannab Ondrej Nepela Arena jäähall. Aastast 1993 korraldatakse Bratislavas Ondrej Nepela mälestusvõistlust iluuisutamises (Memoriál Ondreja Nepelu).


Bugulma rajoon

Bugulma rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Bugulma linn.

Rajoonis on 1 linn ja 17 külaasundust, kus on kokku 65 asulat.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 107 829. 2010. aasta seisuga olid elanikest 56,6% tatarlased, 35,5% venelased, 2,5% tšuvašid ja 2,3% mordvalased.


Pest

Pest on Ungari pealinna Budapesti idapoolne peamiselt lausik osa, mis moodustab linna pindalast ligikaudu kaks kolmandikku. Doonau jõgi eraldab Pesti pealinna teisest osast Budast.

Linnaosa kõige märkimisväärsemate osade hulka kuulub Kesklinn koos seal asuva Rahvuskogu, Kangelaste väljaku (Hősök tere) ja Andrássy avenüüga. Ungari kõnekeeles kasutatakse nime Pest sageli kogu pealinna kohta.


Marija Šestić

Marija Šestić (sündinud 5. mail 1987 Banja Lukas) on Bosnia ja Hertsegoviina laulja.

Tema isa Dušan Šestić on Bosnia ja Hertsegoviina hümni "Intermeco" viisi autor.

Marija Šestić esindas lauluga "Rijeka bez imena" Bosniat ja Hertsegoviinat 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Helsingis. Laul pääses finaalvõistlusele ja sai seal 24 osaleja seas 11. koha.


Jelabuga rajoon

Jelabuga rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Jelabuga linn.

Rajoonis on 1 linn ja 15 külaasundust, kus on kokku 50 asulat.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 85 162. 2010. aasta seisuga olid elanikest 51,7% venelased, 42,6% tatarlased 1,2% marid ja 1% tšuvašid.


Kremnica mäestik

Kremnica mäestik (slovaki keeles Kremnické vrchy, ungari keeles Körmöci-hegység, saksa keeles Kremnitzer Berge) on vulkaanilise päritoluga mäestik Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Slovaki keskmäestikust. Mäestiku pindala on 488 km².


Stellarium

Stellarium on vabavaraline planetaariumitarkvara. Programm on saadaval operatsioonisüsteemidele BSD, Linux, Windows ja Mac OS X ning on GNU Üldise Avaliku Litsentsi all. Stellarium kasutab OpenGL'i, et kuvada reaalajas realistlikku taeva kujutist.

Stellariumi lõi prantsuse programmeerija Fabien Chéreau. Ta lansseeris projekti 2001. aasta suvel. Teiste projektis osalenud tarkvaraarendajate hulgas on Robert Spearman, Johannes Gajdosik, Matthew Gates, Nigel Kerr ja John Meuris.

Stellarium oli 2006. aasta mais internetisaidi SourceForge kuu projekt.


Jaak Seeru

Jaak Seeru (6. märts 1902 Vana-Suislepa vald, Viljandimaa – 19. juuli 1972) oli eesti õpetaja ja koolijuht.

1924. aastal lõpetas ta Viljandimaa Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1924–1935 õppis Tartu Ülikoolis matemaatikat ja 1936–1942 õigusteaduskonnas. Ta kuulus Üliõpilaste Seltsi Raimla.

1938. aastal töötas ta Tartu 8. Algkooli õpetajana ja oli Tartu Õpetajate Seltsi asjaajaja. Aastatel 1935–1939 tegutses ta ka laste suvelaagri juhatajana Kukulinnas.

Aastatel 1940–1941 oli ta Tartu Veeriku Kooli direktor.

Saksa okupatsiooni ajal oli vangis.

Pärast sõda oli ta Tartumaa Täitevkomitee Kaadriteosakonna juhataja, aastatel 1945–1946 Tartu Linna haridusosakonna juhataja. Aastatel 1944–1949 oli ta Tartu 6. Keskkooli (Tartu Tamme Gümnaasium) direktor.

1949. aastal ta arreteeriti, teda süüdistati riigi vara riisumises ning karistati vabadusekaotusega koos vara konfiskeerimisega, aastatel 1950–1953 viibis vangistuses.

Hiljem oli ta kuni surmani Uderna Algkooli direktor.


Salamiestis

Salamiestis (poola keeles Sołomieść, vene keeles Соломесць on alev Leedus Kupiškise rajoonis Alizava vallas. Alev asub Pyvesa jõe lähistel.

Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsused on 1826. aastal valminud katoliku kirik, 1830. aastal valminud kalvinistide kirik ja XIX sajandil rajatud Salamiestise mõisa hoonetekompleks.


Tetjuši rajoon

Tetjuši rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Tetjuši linn.

Rajoonis on 1 linn ja 32 külaasundust.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 23 141. 2010. aasta seisuga olid elanikest 32,7% tatarlased, 35,7% venelased, 20,9% tšuvašid ja 9,6% mordvalased.


Katusekivi

Katusekivid on ehituskivid, mida kasutatakse katuse detailidena.

Neid valmistatakse traditsiooniliselt kohalikult kättesaadavatest materjalidest, nagu (põletatud) savi, kiltkivi ja paekivi. Nüüdisaegsed materjalid, nagu betoon ja plast, on samuti kasutusel ning mõnda liiki savist katusekivid kaetakse veekindla glasuuriga.

Katusekivid kinnitatakse katusekarkassile naelte abil. Need paigutatakse tavaliselt paralleelridadena, kusjuures iga rida katab osaliselt alumist rida, et vihmavesi ei satuks kivide vahele ja alumise rea kinnitusnaelad oleksid peidetud. On olemas katusekivid eriliste positsioonide jaoks, näiteks selliste kohtade jaoks, kus langevad kokku katuse erinevate kallete tasandid. Nende seas on katuseharjakivid, harja otsakivid ja neelukivid. Neid võib sättida ja suunata tsemendimördi abil või fikseerida mehaaniliselt.

Sarnaselt katuse katmisega võib katusekividega ilmastikukindluse saavutamiseks katta ka puitkarkassiga ehitise seinu. Sel juhul riputatakse need karkassile naelutatud lattidele, sealjuures kivid on spetsiaalselt vormitud, katmaks nurkasid ja piitasid. Sagedasti on sellistel kattekividel kujundatud nähtav osa andmaks dekoratiivset efekti. Veel üheks vormiks on nn. matemaatiline kattekivi, mis riputatakse lattidele, naelutatakse ja krohvitakse. Selline kivikatte vorm tekitab müürsepatöö imitatsiooni ning oli arendatud telliskivi välisilme andmiseks, kuid samas 18. sajandil kehtinud telliskivimaksu vältimiseks.

Paekivist valmistatud katusekivid olid traditsiooniliselt kasutuses nendes piirkondades, kus oli kättesaadav vastav toormaterjal. Need katusekivid olid õhukesed ja kerged, mida oli võimalik tagada pärast paekivi lõhestamist loomulikeks kihtideks. Tänapäeval pole paekivi enam odav materjal ning selle kasutamine ei ole nii laialdaselt levinud nagu varem.


Magdolna Rúzsa

Magdolna Rúzsa; ka Magdi Rúzsa (sündinud 28. novembril 1985 Verbászis) on Ungari laulja.

Magdi Rúzsa esindas lauluga "Unsubstantial Blues" Ungarit 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Helsingis. Laul pääses finaalvõistlusele ja sai seal 24 osaleja seas 9. koha.


Tjuljatši rajoon

Tjuljatši rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Tjuljatš.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 14 018. 2010. aasta seisuga olid elanikest 89,2% tatarlased ja 10,2% venelased.


Ii Röyttä

Röüttä, samuti üldnimega Ii Röüttä (soome keeles: Röyttä, Iin Röyttä) on saar Soomes, Põhja- ehk Botnia lahe põhjaosas Ii valla rannikuvetes. Saar paikneb umbes 40 kilomeetrit Oulust põhja pool ja nelja kilomeetri kaugusel mandril olevast Ii Praavasadamast. Saare pindala on umbes 56,2 hektarit ja kõrgeim punkt on üle viie meetri kõrgusel merepinnast ning seal on lainemurdjatega kaitstud sadam. Sõna röüttä on kaasaegne tähendus maatõusuga merest esile kerkinud rahust (fi: riutta). Saarest suurem, sh metsaliikide kaitse seisukohast väärtusliku iidse lehtmetsaga osa, kuulub koos mitmete Perämere saartega Natura 2000 ehk Euroopa kaitstavate maa-alade võrgustikku.

Röüttä on 1300. aastatel maa kerkimisest üle merepinna tõusnud noor saar. Veel 1870. aastatel oli Röüttä tähistatud navigatsioonikaardil kolme eraldi saarena, aga kiire maakerke tingimustes need kolm saart olid 1900-ndateks lõplikult ühinenud üheks saareks, mis selle sajandi alguaastatel oli saanud nimeks Papinkari.

Röüttä on metsane saar, mille üldpindala hõlmab metsamaa mitmekesise ja vahelduva lehtpuu- ja okaspuupuistuga, nii noorendike kui soodsates lagunemistingimustes kõdunenud puudega. Röüttä on hea näide merest kerkinud laiu looduslikult ja inimsekkumiseta kattumisest elustikuga vastavalt primaarse suktsessiooni edenemisjärkudele. Saarel on liivarandu ja rannaniite, veidi kaugemal rannast soo- ja metsataimestikku ranna-võsa- ja noortes lehtpuu ülekaaluga pioneermetsades ning nende vahelistel luhtadel. Saare kõrgemad osad on kaetud salumetsadega, peapuuliigiks haab, põõsarinne lopsakas ning alustaimestus rikkalikult punast pusurohtu ja metsasõnajalga ning rohurinde toitelisusest ja niiskusest levivate okaspuumetsadega, kus on seas 5 merest eraldunud kluujärvedeks nimetatud sisejärve, samblanõmmed ja rohuaasad. Loomastik ja taimestik saarel on tänu kultuurilistele mõjutustele liigirikas.


Nurlati rajoon

Nurlati rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Nurlati linn.

Rajoonis on 1 linn ja 26 külaasundust, kus on kokku 83 asulat.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 58 290. 2010. aasta seisuga olid elanikest 52% tatarlased, 25% tšuvašid ja 21% venelased.


Vidadi Mamedov

Vidadi Mamedov (sündinud 3. septembril 1959) on Eesti aserbaidžaanlasest keelemees ja kultuuritegelane.

Mamedov oli 1989. aasta detsembris ilmuma hakanud ajalehe Odžag ("Kolle") peatoimetaja. Ta on koostanud "Aseri-eesti sõnaraamatu" (2000) ja "Eesti-aserbaidžaani sõnaraamatu" (2006). Koos Annely Pekkoneniga tõlkis ta eesti keelde aserbaidžaani rahvuseepose "Dädä Gorgudi raamat".


Palėvenė

Palėvenė (poola keeles Poławeń) on alev Leedus Kupiškise rajoonis Noriūnai vallas. Alev asub Lėvuo jõe kaldal ja on üks väiksemaid Leedus.

Vaatamisväärsusteks on 1676. aastal valminud katoliku kirik ja 1779. aastal ehitatud endise dominiiklaste kloostri hooned. Alevis asub ka Palėvenė linnamägi.

Kloostri juures õppis arhitekt Laurynas Gucevičius. Sealsele kalmistule on maetud leedu näitleja Unė Babickaitė.

Palėvenė mõis asub alevi lähedal Stirniškiai (Paulianka) külas.


Slobodan Živojinović

Slobodan Živojinović (sündinud 23. juulil 1963 Belgradis) on endine serbia tennisist. Esindas Jugoslaavia SFV-d.

Tema parim koht ATP edetabelis oli 19. (26. oktoobril 1987) ja paarismängus 1. (8. septembril 1986).


Gubanitsõ

Gubanitsõ (vene Губаницы, soome Kupanitsa; eesti keeles ka Kubanitsa, Gubanitsa) on küla Venemaal Leningradi oblastis Volossovo rajoonis.

Külas elab 239 elanikku (2010).

Külas asub Gubanitsõ kirik.


Ekraanitõmmis

Ekraanitõmmis ehk kuvatõmmis (ka ekraanipilt, ekraanikuva; inglise keeles screenshot) on digitaalne pilt (pildifail), mis on tehtud mõne andmetöötlusseadme, näiteks arvuti või mobiiltelefoni ekraanil kuvatavast mingil konkreetsel ajahetkel.

Tavaliselt tehakse ekraanitõmmiseid kuvava seadme endaga, kasutades vastavat tarkvara. Tänapäevaste operatsioonisüsteemide kasutajaliidestesse on kuvatõmmise tegemine tavaliselt sisse ehitatud ning selleks tuleb vajutada klaviatuuril Print Screen (PrtSc). Tõmmiseid võib teha ka muu seadmega, näiteks fotoaparaadiga.


Kuusiku mõis (Maarja-Magdaleena)

Kuusiku mõis (saksa keeles Kunsika) oli Vara mõisa kõrvalmõis Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal.


Oosoli mõis

Oosoli mõis (saksa keeles Ohselhof, Alexandershof) oli linnamõis Valga kihelkonnas Valgamaal. Mõisa omanik oli Valga linn

Bienenstammi andmetel allus 1816. aastal mõisale 7 majapidamist ja sellele kuulus 55 meeshinge.


Lehetu mõis

Lehetu mõis (saksa keeles Lehhet) oli eramõis Nissi kihelkonnas Harjumaal, tänapäeva Lehetu küla lähedal Saue vallas Harju maakonnas.

Mõis rajati 17. sajandi algul Kelba mõisast eraldatud alast. Põles maha 1980-ndate lõpus.


Pajaka mõis

Pajaka mõis (saksa keeles Pajak) oli eramõis Nissi kihelkonnas Harjumaal, tänapäeva Pajaka küla lähedal Märjamaa vallas Rapla maakonnas.

Mõisast on teateid alates 1452.


Põlli mõis

Põlli mõis (ka Pölli mõis; saksa keeles Poll) oli eramõis Nissi kihelkonnas Harjumaal.

Mõis rajati 17. sajandi lõpul Ohukotsu mõisast eraldatud alast.


Russalu mõis

Russalu mõis (saksa keeles Russal) oli eramõis Nissi kihelkonnas Harjumaal.

Mõisast on teateid alates 1586. Mõisa peahoone hävinud, säilinud on 19. sajandi keskelt pärit ehitismälestis, Russalu mõisa paesild.

Russalu mõis kuulus von Uexküllidele, 1666. aastast von Baranoffidele ning 1754. aastal omandas mõisa Eberhard Gustav von Manteuffel. Seejärel olid omanikeks, von Fersenid, von Meyendorffid, von Rosenid, von Schillingid, von Maydellid.


Saida mõis

Saida mõis (saksa keeles Saida) oli poolmõis Nissi kihelkonnas Harjumaal.

Mõis rajati 1884 Nurme mõisast eraldatud alast.


Pärnamaa mõis

Pärnamaa mõis (saksa keeles Pernama) oli poolmõis Harjumaal Nissi kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Harju maakonnas Saue vallas Mustu küla lähedal.

Mõis rajati 1865. aastal Nurme mõisast eraldatud alast.


Jaanika mõis

Jaanika mõis (saksa keeles Janik, Jounick, Jaunack) oli eramõis Nissi kihelkonnas Harjumaal., tänapäeva Jaanika küla lähedal Saue vallas Harju maakonnas.

Mõisast on teateid alates 17. sajandist (Jonick), Laitse, hiljem Munalaskme kõrvalmõis. Mõis kuulus Ulrichi, Mohrenschildti perekonnale.

Ajavahemikus 1928–1930 ostis talu jurist ja riigitegelane Otto Tief, kes alustas soiste mõisamaade kuivendamist. Tänu Tiefi sidemetele ja mõisa vajadusele tekkis Tallinna–Haapsalu raudteele ka üks lisapeatus – Jaanika teivasjaam, kust mõisa piimatoodang Tallinna turule saadeti. 1944.a. septembris Otto Tief vangistati ning edasi sai mõisast kohaliku sovhoosi osakond.

Mõisahoone hävis tulekahjus ajavahemikus 1976–1986.


Otepää kirikumõis

Otepää kirikumõis (saksa keeles Pastorat Odenpäh) oli kirikumõis Otepää kihelkonnas Tartumaal.

Otepää kiriklas õnnistati ja pühitseti 4. juunil 1884 sisse sinimustvalge Eesti lipp (Eesti Üliõpilaste Seltsi lipp). Otepää koguduse toonane õpetaja oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane Burchard Sperrlingk. Iga aasta 4. juunil tähistatakse Otepääl Eesti lipu päeva rongkäigu ja jumalateenistusega.

23. detsembril 1996 avati Otepää kirikumõisa hoones Eesti lipu muuseum. Idee autor oli koguduse toonane õpetaja Jüri Stepanov, keda toetasid Otepää Linnavalitsus ja ekspositsiooni koostamisega Eesti Rahva Muuseum. Muuseumis on võimalik näha pühitsetud lipu täpset koopiat. 1884. aastal pühitsetud originaali on võimalik näha Eesti Rahva Muuseumis.

25. novembril 1989 püstitati kirikumõisa hoone esisele haljasalale Jakob Hurda graniitbüst, mille autor on Villu Jaanisoo. Hurt oli Otepääl kirikuõpetaja aastatel 1872–1880.

Vana kirikumõisa abihoone on ümber ehitatud Otepää talvekirikuks. Kogudus kasutab seda peamiselt talvel.


Sangaste kirikumõis

Sangaste kirikumõis (saksa keeles Pastorat Theal) oli kirikumõis Sangaste kihelkonnas Tartumaal.


Tartu-Maarja kirikumõis

Tartu-Maarja kirikumõis () oli kirikumõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagise pastoraadi asukoht Tartusse Maarja kiriku lääneküljele Kuperjanovi ja Tiigi tänava vahelisele alale.


Harju-Jaani kirikumõis

Harju-Jaani kirikumõis (saksa keeles Pastorat St. Johannis) oli kirikumõis Harju-Jaani kihelkonnas Harjumaal.


Jõelähtme kirikumõis

Jõelähtme kirikumõis (saksa keeles Pastorat Jegelecht) oli kirikumõis Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal.


Järva-Madise kirikumõis

Järva-Madise kirikumõis (saksa keeles Pastorat St. Matthäi) oli kirikumõis Järva-Madise kihelkonnas Järvamaal.


Kadrina kirikumõis

Kadrina kirikumõis (saksa keeles Pastorat St. Katharinen) oli kirikumõis Kadrina kihelkonnas Virumaal.


Väike-Maarja kirikumõis

Väike-Maarja kirikumõis (saksa keeles Pastorat Klein-St. Marien) oli kirikumõis Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal.


Janus Pannonius

Janus Pannonius (ladina keeles ka Ioannes Pannonius, horvaadi keeles Ivan Česmički, ungari keeles Csezmiczei János või Cesinge János; 29. august 1434 Čazma – 27. märts 1472 Medvedgradi loss Zagrebi lähedal) oli horvaadi-ungari päritolu ladinakeelne luuletaja, diplomaat ja Pécsi piiskop.


Kihelkonna kirikumõis

Kihelkonna kirikumõis (saksa keeles Pastorat Kielkond) oli kirikumõis Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal.


Valjala kirikumõis

Valjala kirikumõis (saksa keeles Pastorat Wolde) oli kirikumõis Valjala kihelkonnas Saaremaal.


Tõstamaa kirikumõis

Tõstamaa kirikumõis (saksa keeles Pastorat Testama) oli kirikumõis Tõstamaa kihelkonnas Pärnumaal.


Pärnu-Jaagupi kirikumõis

Pärnu-Jaagupi kirikumõis (saksa keeles Pastorat St. Jakobi) oli kirikumõis Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Pärnumaal.


Vändra kirikumõis

Vändra kirikumõis (saksa keeles Pastorat Fennern) oli kirikumõis Vändra kihelkonnas Pärnumaal.


Mehmed-paša Sokolovići sild

Mehmed-paša Sokolovići sild on Drina jõge ületav kaarsild Bosnias ja Hertsegoviinas Serblaste Vabariigis Višegradis.

Sild ehitati Osmanite riigi suurvesiiri Mehmed-paša Sokolovići (Sokollu Mehmed Paşa) tellimusel. Silla arhitekt oli Mimar Sinan. Sild valmis 1577. aastal.

Sild kuulub riigile ja on kuulutatud riiklikuks mälestiseks. Kuigi silda on aastasadade jooksul palju remonditud, on see säilitanud oma algupärase välimuse ja on suurepärane klassikalise Osmani stiili näide.

Aastast 2007 on sild UNESCO maailmapärandi objekti Višegradi Mehmed Paša Sokolovići sild koosseisus UNESCO maailmapärandi nimistus.

Sillast räägib Ivo Andrić oma raamatus "Sild Drina jõel".


Garry Shandling

Garry Emmanuel Shandling (29. november 1949 Chicago – 24. märts 2016 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja koomik.


Sven Karja

Sven Karja (sündinud 18. märtsil 1968 Tartus) on eesti teatrikriitik ja dramaturg.

Sven Karja on lõpetanud 2000. aastal Tartu Ülikooli teatriteaduse erialal bakalaureusekraadiga, 2005. aastal kaitses samas magistritöö ja 2020. aastal doktoriväitekirja.

Ta on õpetanud Tartu Ülikooli teatriteaduse õppetoolis.

Aastatel 1995–2007 töötas Vanemuises kirjandustoimetajana ja ühtlasi oli 2006–2007 draamajuhi kohusetäitja. Aastatel 2007–2011 oli ta Vanemuise draamajuht. 2011. aastast töötab Vanemuises dramaturgi-toimetajana.

1991. aastast on temalt ilmunud teatrikriitikat ja hooajaülevaateid; ta on tõlkinud näidendeid ("Vladimiri väljak", "Tähed hommikutaevas", "Jooksvad kulud").

Ta on olnud üks Teatrielu kogumiku koostajaid


Järvoja

Järvoja (ka Järveoja) on oja Lääne-Virumaal Haljala vallas. Oja on 1,4 km pikkune. Selle lähe on Võle–Vainupea–Kunda teest 1 km lõunas ning oja suubub Eisma külas Soome lahte. Kogu pikkuses looduslikus looklevas sängis voolava oja väiksusele vaatamata on see siiski hinnatud jõgede ja ojade elupaigatüübi väärtuslikuks esindajaks, mille kaitseks on moodustatud Järveoja hoiuala.


Veronica Guerin

Veronica Guerin (5. juuli 1958 Dublin – 26. juuni 1996 Dublin) oli Iirimaa ajakirjanik.

Juba kooli ajal tegeles ta spordiga, hiljem kuulus Iirimaa koondisse nii jalgpallis kui ka korvpallis. Ta õppis raamatupidamist ning juhtis suhtekorraldusettevõtet. 1990. aastast töötas ajakirjanikuna ning alates 1994. aastast kajastas organiseeritud kuritegevust.

Ta mõrvati narkokaubitsejate poolt.


Banja Luka Ülikool

Banja Luka Ülikool (serbia keeles Универзитет у Бањој Луци) on avalik-õiguslik ülikool Bosnias ja Hertsegoviinas Banja Lukas.

Ülikool asutati 7. novembril 1975. Alguses oli ülikoolil viis teaduskonda, praegu on 16 teaduskonda. Banja Luka ülikool on Serblaste Vabariigi vanim ja kõige suurem ülikool.

Ülikoolis õpib umbes 18 000 üliõpilast.

Alates 11. aprillist 2011 on Banja Luka Ülikool Euroopa Ülikoolide Assotsiatsiooni (EUA) liige.


Ernő Gerő

Ernő Gerő (sünninimi Ernő Singer; 8. juuli 1898 Terbegec (tänapäeval Trebušovce, Slovakkia) – 12. märts 1980 Budapest) oli juudi rahvusest Ungari kommunistlik partei- ja riigitegelane.

Ernő Gerő oli pärit juudi kingsepa perekonnast. Gümnaasiumi lõpetamise järel alustas ta 1916. aastal õpinguid Budapesti Meditsiiniülikoolis, kuid ei lõpetanud seda. 1918. aastal astus ta Ungari Kommunistlikku Parteisse. 1919. aastal Ungari Nõukogude Vabariigi ajal töötas ta Noorte Tööliste Kommunistlikus Föderatsioonis. Pärast Ungari Nõukogude Vabariigi mahasurumist põgenes ta Viini, kus osales kommunistlikus tegevuses. 1922. aastal saadeti ta Ungarisse põrandaalusele parteitööle. Kuid ta vahistati varsti Ungari ametivõimude poolt ja 1923. aasta mais mõisteti talle 15-aastane vabaduskaotus. Ent vangide vahetuse korras saadeti ta 1924. aastal Nõukogude Liitu, kus ta esialgu töötas vabrikutöölisena. 1925. aastal saadeti ta aga Prantsusmaale parteitööle ungari kommunistlike emigrantide hulgas. 1928. aastal saabus ta Moskvasse tagasi ja asus õppima Rahvusvahelises Lenini Koolis, kus ta 1929 sai ungari ja prantsuse sektsiooni juhatajaks. 1931. aastal sai Ernő Gerő Kominterni Täitevkomitee liikmeks ja oli seejärel parteitööl Prantsusmaal, Belgias, Hispaanias ja Portugalis. Ta võttis Kominterni instruktorina osa Hispaania kodusõjast. 1939–1941 oli ta Ungari Kommunistliku Partei esindaja Kominterni juures ja toimetas ka partei ajakirja. Kominterni laialisaatmise järel oli Ernő Gerő Punaarmee alluvuses ja tegeles propaganda ja agitatsiooniga vaenlase sõdurite ja sõjavangide hulgas. 1944. aasta novembris võttis ta Moskvas osa Ungariga peetud vaherahuläbirääkimistest. Seejärel pöördus ta Ungarisse tagasi. Kuni Mátyás Rákosi tagasitulekuni 1945. aasta veebruaris oli ta faktiliselt kõrgeim kommunistlik võimumees Ungaris. Ta valiti partei Keskkomitee ja Poliitilise Komitee liikmeks. Alates 1945. aasta maist oli Gerő kaubanduse ja transpordi minister, 15. novembril 1945 sai ta transpordiministriks. 1948. aastal mängis Gerő olulist rolli Ungari Kommunistliku Partei ja Ungari Sotsiaaldemokraatliku Partei ühendamisel Ungari Töötajate Parteiks ja sama aasta novembris valiti ta partei peasekretäri asetäitjaks. 1948. aasta novembris määrati ta Ungari rahandusministriks, kuni 1949. aasta veebruarini jäi ta Ungari ka transpordiministriks. 1949. aastal sai ta Rahvusliku Majandusnõukogu esimeheks. 15. novembril 1952 sai Ernő Gerő Ungari Rahvavabariigi Ministrite Nõukogu esimehe asetäitjaks. 1953. aastal vabastati ta küll Ungari Töötajate Partei peasekretäri asetäitja kohalt, kuid ta jäi partei Poliitilise Komitee liikmeks. Alates 1953. aasta juulist oli ta Ungari siseminister. 1954. aasta juulis vabastati ta Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja ja siseministri ametikohalt. 1954. aasta juuli lõpus sai ta Keskkomitee Majanduspoliitika Komitee esimeheks. 18. juulil 1956 valiti ta Ungari Töötajate Partei esimeseks sekretäriks. 1956. aasta 23. oktoobri õhtul pidas Ernő Gerő Nõukogude-meelse raadiokõne, mis ajas rahva raevu ja aitas kaasa Ungari ülestõusu puhkemisele. Samal õhtul helistas ta ka Nikita Hruštšovile ja palus Nõukogude sõjalist sekkumist. Kohalesaabunud Anastass Mikojani ja Mihhail Suslovi ettepanekul astus ta 25. oktoobril 1956 Ungari Töötajate Partei esimese sekretäri ametikohalt tagasi. 28. oktoobril viidi ta koos perekonnaga Moskvasse. Ungari Sotsialistliku Töörahvapartei Ajutine Täitevkomitee keelas 1957. aasta veebruaris Geről viie aasta jooksul Ungarisse tagasi pöörduda. Tegelikult saabus ta Ungarisse tagasi 1961. aasta algul. Ungari Sotsialistliku Töörahvapartei Keskkomitee viskas ta isikukultuse perioodil sooritatud kuritegude eest 1962. aastal parteist välja. 1977. aastal esitas Ernő Gerő avalduse parteisse tagasivõtmiseks, kuid seda ei rahuldatud.


Nymphalis

Nymphalis on perekond liblikalisi, mida on mõnede süstemaatikute poolt kasutatud.

See perekond liidab tavaliselt eraldi käsitletavaid perekondi Aglais, Inachis, Polygonia ja Kaniska.

Nii on sel puhul koerliblika ladinakeelseks nimeks mitte Aglais urticae, vaid Nymphalis urticae.


Kose-Risti

Kose-Risti on paikkond Harju maakonnas Kose vallas Kose aleviku kagunurgas.

Kose-Risti juures oli varem postijaam ja kaks kõrtsi ning sinna tekkis Risti alevik. Hiljem minetas alevik oma staatuse ja see liideti Kose alevikuga.

Kose-Risti juures ristub Tallinna-Tartu maantee Kose–Purila maanteega. Kose-Ristil asub Kose-Risti Hundikuristik.


Erwin Geschonneck

Erwin Geschonneck (27. detsember 1906 Bartenstein, Ida-Preisimaa (tänapäeval Bartoszyce, Poola – 12. märts 2008 Berliin) oli saksa näitleja.

Erwin Geschonneck oli pärit vaese kingsepa perekonnast. Varsti pärast Erwini sündi suri ta ema tuberkuloosi. 1909. aastal kolis Geschonnecki isa koos lastega Berliini, kus ta sai öövahi töökoha. Alates 1920. aastast töötas Erwin Geschonneck käskjalana pangas ja alates 1923. aastast abitöölise ja majateenrina. Ta osales ka töölisspordiliikumises ja tegeles enesetäiendamisega. 1929. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. Näitlemise juurde jõudis ta tööliskooris laulmise ja agaitatsioonigruppides ja tööliskabarees esinemise kaudu. Tema esimene filmiroll oli 1932. aastal filmis "Kuhle Wampe". Natsionaalsotsialistide võmuletuleku järel sõitis ta 1933. aasta lõpus Poolasse, kust ta 1934. aastal arreteeriti ja Tšehhoslovakkiasse välja saadeti. 1934. aastal asus Geschonneck elama Nõukogude Liitu, kus lavastaja Gustav von Wangenheim püüdis saksa poliitemigrantidega organiseerida Moskvas Saksa Teatrit. Kui Nõukogude ametivõimud selle teatri sulgesid, tegutses Geschonneck Odessas Saksa Kollektivistideteatris. 1938. aastal saatis NKVD ta Nõukogude Liidust välja Tšehhoslovakkiasse. Pärast Tšehhoslovakkia okupeerimist Saksamaa poolt arreteeriti ta 1939. aasta märtsis Prahas ja saadeti koonduslaagrisse (viibis mitmes, sh Sachsenhauseni koonduslaagris). 3. mail 1945 oli ta vange vedanud laeva "Cap Arcona" pardal, mille Briti lennuväe rünnak uputas. Geschonneck kuulus 350 laevahukus ellujäänud vangi hulka. 4000 vangi hukkus.

Teise maailmasõja järel oli Erwin Geschonneck alates 1946. aastast Hamburgi teatri Kammerspielen näitleja. 1949. aastal kutsus Bertolt Brecht ta tööle teatrisse Berliner Ensemble. Lisaks teatritööle mängis Geschonneck ka paljudes Saksa DV filmides. Erwin Geschonneck oli üks populaarsemaid Saksa DV näitlejaid, 1992. aastal valiti ta ajakirja Film und Fernsehen kriitikute küsitluses parimaks Saksa DV näitlejaks.


Danis Tanović

Danis Tanović (sündinud 20. veebruaril 1969 Zenicas) on Bosnia ja Hertsegoviina filmilavastaja, -stsenarist ja -helilooja. Tal on ka Belgia kodakondsus.

Danis Tanović on võitnud mitmeid rahvusvahelisi filmiauhindu. 2002. aasta Oscarite jagamisel tunnistati film "Eikellegimaa" aasta parimaks võõrkeelseks filmiks. Samuti võitis film parima võõrkeelse filmi Kuldgloobuse. Cannes'i filmifestivalil ja Euroopa filmiauhindade jagamisel võitis Tanović parima stsenaristi auhinna.


Daniel Plau

Daniel Plau (4. juuni/17. juuni 1896 Martsa, Virumaa – 20. mai 1938 NSV Liit) oli eesti rahvusest NSV Liidu sõjaväelane.

Ta sündis Martsa külas Liivamäe talus, õppis Toila külakoolis, Jõhvi ministeeriumikoolis ja Tartu Ülikoolis.

Ta võttis osa Oktoobrirevolutsiooni ettevalmistamisest. 1917. aastal valiti Tartu ülikooli Arstiteaduskonna III kursuse üliõpilane 21-aastane Daniel Plau Tartu Tööliste, Soldatite ja Maatameeste Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimeheks 1918. aastal valiti ta Petrogradis moodustatud VK(b)P Eesti Osakondade Keskkomitee liikmeks ja töötas Põhja Kommuuni Rahvusasjade Rahvakomissariaadi Eesti osakonna juhatajana.

Ta osales Punaarmee diviisikomissarina Vene kodusõjas. Aastatel 1918–1938 oli ta Punaarmees juhtivatel kohtadel poliitilisel alal, auastmelt diviisikomissar. 1930. aastatel oli ta Kaasanis 13. Laskurkorpuse komissar.

1938. aastal ta hukati, 1956. aastal rehabiliteeriti.

1970–1980. aastatel korraldati Kohtla-Järve rajoonis Pühajõel tema mälestusvõistlusi motokrossis.


Hermann Emil Fischer

Hermann Emil Fischer (9. oktoober 1852 – 15. juuli 1919) oli saksa keemik, Nobeli auhinna laureaat.

Ta oli üks esimesi teadlasi, kes uuris adeniini. Ta sai 1902. aastal Nobeli keemiaauhinna.


Maa vari

Maa vari on optiline atmosfäärinähtus. Nagu nimigi ütleb, on tegu varjuga, mille Maa ise heidab atmosfääri. Maa pinnal olevale vaatlejale paistab nähtus tumesinise või hallikas-sinise ribana horisondi kohal, päikese tõusmise või loojumise vastasküljes. Maa varju võib näha, kui taevas on piisavalt selge.


Sepa tänav (Narva)

Sepa tänav on tänav Narva Vanalinna linnaosas. Algab Kraavi tänavast, ristub Hariduse, Pimeaia, Vestervalli tänava, Sadama tee, Sepa põiguga ja Tolli tänavaga ning lõpeb Rakvere tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 660 m.

1905. aasta linnaplaanil oli selle tänava nimi Кузнечная улица. 1912. ja 1927. aasta linnaplaanidel Sepa tänav.

Aastatel 1976–1994 kandis tänav nime Vladimir Dejevi tänav (улица им. В.Деева) Nõukogude Liidu kangelase Vladimir Dejevi järgi.


Katja Kipping

Katja Kipping (sündinud 18. jaanuaril 1978 Dresdenis) on Saksamaa poliitik.

1996. aastal lõpetas ta Dresdenis gümnaasiumi. 1996–1997 oli ta vabatahtliku sotsiaaltöötajana Venemaal Gattšinas. 1997–2003 õppis ta Dresdeni Tehnikaülikoolis slavistikat ja kõrvalainetena amerikanistikat ja avalikku õigust. Magistrikraadi kaitses ta 2003. aastal.

1998. aasta aprillis astus Katja Kipping Demokraatliku Sotsialismi Parteisse. 1999–2003 oli ta Dresdeni Linnavolikogu liige. 1999–2005 oli ta Saksimaa Parlamendi liige. Alates 2005. aastast on ta Saksamaa Liidupäeva liige.

2007. aasta juunis sai Katja Kipping Vasakpartei (Die Linke) aseesimeheks. Alates 2. juunist 2012 kuni 27. veebruarini 2021 oli ta Vasakpartei kaasesimees (teine kaasesimees on Bernd Riexinger).


Peeter I ausammas Riias

Peeter I ausammas Riias on Venemaa keisri Peeter I mälestuseks Riiga püstitatud ratsamonument. Monument püstitati Riia kesklinna 1910. aastal – Põhjasõjas Riia vallutamise 200. aastapäeval. Oma algses kohas asus monument 1915. aastani. Tänapäeval asub see aadressil Brīvības gatve 223.


Göttingeni Teaduste Akadeemia

Göttingeni Teaduste Akadeemia (saksa keeles Akademie der Wissenschaften zu Göttingen; kuni 1942 Gesellschaft der Wissenschaften zu Göttingen) on Saksamaa teadusorganisatsioon, vanim katkestusteta tegutsenud kaheksast Saksamaa teaduste akadeemiast, mis kuuluvad Saksamaa Teaduste Akadeemiate Liitu. Göttingeni Teaduste Akadeemia asutas 1751. aastal Suurbritannia ja Iirimaa kuningas ning Hannoveri kuurvürst George II.

Akadeemia liikmeteks valitakse humanitaar- ja loodusteaduste professoreid, kes on oma valdkonnas eriliselt silma paistnud.

Akadeemia esimene president oli universaalõpetlane Albrecht von Haller.

Akadeemia moto on "Fecundat et ornat" (ladina keeles "viljastab ja kaunistab").

Akadeemia liikmete hulka on kuulunud 14 Nobeli auhinna laureaati.

Eestist kuulub Göttingeni Teaduste Akadeemiasse korrespondentliikmena Aleksandr Dulitšenko.


Senasis Subačius

Senasis Subačius ('vana Subačius',poola keeles Subocz) on alev Leedus Kupiškise rajoonis Subačiuse vallas. Alev asub Viešinta jõe kaldal. Vaatamisväärsuseks on aastal 1884 valminud katoliku kirik.

Aastal 1582 mainiti asulat esimest korda kirjalikult, toona kandis see nime Subačius. Aastal 1590 ehitati sinna esimene kirik. XIX sajandil kerkis raudteejaama juurde uus samanimeline asula, mis muutus vanast olulisemaks pärast seda, kui alev aastal 1885 peaaegu täielikult maha põles.

Alevis on sündinud Leedu näitleja Povylas Gaidys.


Subacz

Senasis Subačius – alev Leedus Kupiškise rajoonis Subačius – linn Leedus Kupiškise rajoonis Subitš – küla Ukrainas Hmelnõtskõi oblastis Subate - linn Lätis Ilūkste piirkonnas


Mary Gregor

Mary Jeanne Gregor (1. jaanuar 1928 Portland, Oregon – 31. oktoober 1994 San Diego) oli USA filosoof, Immanuel Kanti õigus- ja moraalifilosoofia uurija ning Kanti teoste inglise keelde tõlkija.

Ta sai doktorikraadi Toronto Ülikoolist tööga Immanuel Kanti rakenduseetikast. Tema juhendaja oli Herbert James Paton. Aastal 1963 ilmus selle töö põhjal raamat "Laws of Freedom: A Study of Kant's Method of Applying the Categorical Imperative in the Metaphysik der Sitten" (Blackwell). Ta oli üks esimesi, kes tähtsustas Kanti teost "Kommete metafüüsika".

Tema viimane töökoht oli San Diego Osariigi Ülikool (1982–1992), kus ta oli filosoofiaprofessor.


Star Wars: Jõud tärkab

"Star Wars: Jõud tärkab" ("Star Wars: The Force Awakens") on 2015. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide film, kosmoseooper. Selle lavastaja, kaasprodutsent ja kaasstsenarist on J. J. Abrams. Tegemist on "Star Warsi" saaga seitsmenda filmiga, mille tegevus leiab aset 30 aastat filmi "Jedi tagasitulek" tegevust.


Raul Talvik

Raul Talvik (6. oktoober 1935 Tallinn – 19. märts 2016) oli eesti arstiteadlane.

Raul Talvik lõpetas 1954. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (arstiteaduskonnas). 1966. aastal kaitses Moskvas meditsiiniteaduste kandidaadi ja 1984. aastal meditsiiniteaduste doktori väitekirja.

Raul Talvik oli spetsialiseerunud kliinilisele meditsiinile, anestesioloogiale ja intensiivravile. Aastatel 1993–1996 oli Raul Talvik SA Tartu Ülikooli Kliinikum juhatuse esimees, 1999–2003 juhatuse liige. Raul Talviku juhitud anestesioloogia ja intensiivravi kliinikus avati kaks uudset osakonda: valukabinet ja erakorralise meditsiini osakond. Ta oli 2005. aastal lühikest aega Põhja-Eesti Regionaalhaigla ülemarst.

Temalt ilmus 138 teaduspublikatsiooni.


Preisi armee

Preisi armee juured on Brandenburgi palgasõdurite väe tuumikus Kolmekümneaastase sõja ajal 1618–1648. Kuurvürst Friedrich Wilhelm arendas sellest elujõulise alalise armee, samas kuningas Friedrich Wilhelm I kasvatas järsult selle suurust ja parandas selle doktriine. Kuningas Friedrich Suur, suurepärane lahingukomandör, viis distsiplineeritud Preisi väed võidule 18. sajandi Sileesia sõdades ja kasvatas suuresti Preisi kuningriigi prestiiži.

Armee oli Napoleoni sõdade alguses iganenud ja Prantsusmaa võitis Preisimaad Neljanda koalitsiooni sõjas. Kuid Gerhard von Scharnhorsti juhtimisel hakkasid Preisi reformaatorid Preisi armeed uuendama, mis aitas suuresti kaasa Napoleon Bonaparte'i võitmisele Kuuenda koalitsiooni sõjas. Konservatiivid peatasid siiski mõned reformid ja seejärel muutus Preisi armee konservatiivse Preisi valitsuse kaitsevalliks.

19. sajandil võitles Preisi armee edukalt sõdades Taani, Austria ja Prantsusmaa vastu, võimaldades Preisimaal ühendada Saksamaa ja rajada aastal 1871 Saksa keisririik. Preisi armee moodustas keiserliku Saksa armee tuumiku, mille pärast Esimest maailmasõda asendas Reichswehr.


Ferdinand (Braunschweig-Wolfenbüttel)

Ferdinand, Braunschweig-Lüneburgi vürst (12. jaanuaril 1721 Wolfenbüttelis – 3. juulil 1792 Vecheldes), oli Saksa-Preisi välimarssal (1758–1766), tuntud oma osavõtu pärast Seitsmeaastasest sõjast. Aastatel 1757 kuni 1762 juhatas ta Inglise-Saksa armeed Lääne-Saksamaal, mis tõrjus edukalt prantslaste püüdeid okupeerida Hannover.


Skapiškis

Skapiškis (poola keeles Skopiszki) on alev Leedus Kupiškise rajoonis, Skapiškise valla halduskeskus. Alev asub Mituva järve kaldal. Alevis on keskkool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1819 valminud katoliku kirik.

Aastal 1555 mainiti esimest korda Mituva järve kaldal asuvat Skapiškise mõisa. Asula ise kujunes välja XVII sajandil, sajandi teisel poolel sai Skapiškisest ka alev. Aastail 1750–1752 rajati sinna dominiiklaste klooster. Enne Esimest maailmasõda oli alevis kaks kirikut, aga üks neist põles maha ja seda ei taastatud. Esimese maailmasõja ajal viis alevist Suvainiškisesse raudtee. Nõukogude ajal oli Skapiškis kohaliku kolhoosi keskasulaks.

Skapiškises on sündinud Poola vaimulik Wincenty Kwiatkowski ja seal on elanud Leedu luuletaja Antanas Strazdas.


Tuhaplokk

Tuhaplokk on tuha baasil valmistatud ehitusplokk.

Eestis kasutatakse peamiselt põlevkivi põletamisest alles jäänud tuhka (lendtuhka). Mujal maailmas on peamiseks toormaterjaliks kivisöe tuhk.

Tuhaploki teisteks koostisosadeks on üldiselt liiv, kips, lubi ja vesi.

Tuhaplokid on laialdasse kasutusse läinud oma odavuse ja kerge kaalu tõttu.


Frigyes Puja

Frigyes Puja (2. veebruar 1921 Battonya, Békési komitaat – 5. juuli 2008 Budapest) oli Ungari riigitegelane ja diplomaat.

Frigyes Puja oli pärit väiketalupoja perekonnast. 1934–1945 töötas ta trükiladujana. 1944. aastal astus ta Ungari Kommunistlikku Parteisse. 1945–1946 oli ta Ungari Kommunistliku Partei Battonya piirkonnaorganisatsiooni sekretär. 1946. aastal valiti ta Csanádi komitaadi parteikomitee liikmeks, kus ta töötas kuni 1949. aastani. 1949–1953 töötas ta Ungari Töötajate Partei Keskjuhatuses allosakonna juhatajana. 1953. aastal saadeti Frigyes Puja Ungari saadikuks Rootsis, Taanis ja Norras asukohaga Stockholmis. 1955–1959 oli ta Ungari saadik Viinis. 1959. aastal sai ta Ungari välisministri asetäitjaks, sellesse ametisse jäi ta kuni 1963. aastal.

1963–1968 oli Frigyes Puja Ungari Sotsialistliku Töölispartei Keskkomitee välisosakonna juhataja. 1968. aasta juulis sai Frigyes Puja Ungari välisministri esimeseks asetäitjaks. 3. detsembril 1966 valiti ta Ungari Sotsialistliku Töölispartei Keskkomitee liikmeks (oli Keskkomitee liige kuni 3. märtsini 1985).

14. detsembrist 1973 kuni 8. juulini 1983 oli Frigyes Puja Ungari välisminister.

9. novembrist 1983 kuni 5. märtsini 1986 oli Frigyes Puja Ungari saadik Soomes.


Herbert James Paton

Herbert James Paton (30. märts 1887 Abernethy, Perthshire – 2. august 1969 Perth) oli šoti filosoof, kes sai tuntuks eriti töödega Immanuel Kanti kohta.


Narses

Narses (kreeka Ναρσής; 5. sajandi lõpp – hiljemalt 574) oli Ida-Rooma riigi väejuht ja eunuhh keiser Justinianus I valitsemisajal.

Narses oli armeenlane ja ta pärines Sassaniidide riigi aladelt, kus ta ka kastreeriti. Esimesed kindlad teated temast pärinevad 530. aastast, mil ta oli juba keisri õukonnas Konstantinoopolis. Narsese sünniaeg pole teada, enamasti pakutakse selleks umbkaudu 480. aastat. Pole teada ka tema täpne surmaaeg, kuid tõenäoliselt jääb see ajavahemikku 566–574. Peamisteks allikateks Narsese tegevuse kohta on Justinianuse-aegse ajaloolase Prokopiose teosed. Tema järgi oli Narses väga vaga kristlane, kes kõik oma sõjalised võidud pälvis tänu palvetele neitsi Maarja poole.

Narses oli esialgu keiserliku palee majandusülem (primicerius sacri cubiculi), kellena tal õnnestus 532. aastal kaasa aidata Justinianus I võimu tõsiselt ohustanud Nika ülestõusu mahasurumisele: tal õnnestus osa ülestõusnuid ära osta ning hea veenmisoskusega nende seas tüli külvata. Selle tõttu hülgas osa neist rahva poolt valitud keisri Hypatiuse ning mäss suruti keisrile ustavate vägede poolt veriselt maha. Tänu sellele pälvis Narses keisri ja tema abikaasa Theodora usalduse ning hoolimata sellest, et tal polnud mingeid varasemaid sõjalisi kogemusi, määrati ta peagi suurte väeüksuste juhiks.

538. aastal saatis keiser Narsese koos 7000 mehega Itaaliasse, kus ta pidi abistama väejuht Belisariust käimasolevas Gooti sõjas (535–554) võitluses idagootide vastu. Peagi tekkisid aga Narsese ja Belisariuse vahel tülid selle osas, kes peaks olema vägede tegelik juht, ning see tõi kaasa Milano kaotamise 539. aastal. Seejärel kutsuti Narses tagasi Konstantinoopolisse, kus ta säilitas keisri ja keisrinna soosingu. Muuhulgas aitas ta 540. aastatel kaasa paganluse väljajuurimisele Egiptuses.

551. aastal saatis Justinianus I Narsese uuesti Itaaliasse, mis oli 540. aastatel enamjaolt langenud idagootide kuninga Totila võimu alla, kui Justinianus oli keskendunud sõjale Pärsiaga. Sel korral suutis Narses koguda rohkem kui 20 000-mehelise armee, millega ta jõudis 552. aastal Itaaliasse. Sama aasta suvel võitis ta Totilat Taginae lahingus (ka Busta Gallorumi lahing), kus viimane ka langes, ning hõivas seejärel Rooma. Idagoodid koondusid seejärel Totila järglase kuningas Teja ümber. Kas 552. aasta lõpus või 553. aastal toimunud Mons Lactariuse lahingus (ka Vesuuvi lahing) langes ka Teja ning seejärel alistusid idagoodid Narsesele. 554. aastaks võitis ta ka Itaaliasse tunginud franke ja alemanne Volturnuse lahingus ning viis sellega Gooti sõja Ida-Rooma riigi jaoks võiduka lõpuni. Järgnevatel aastatel tegeles Narses Itaalia ülesehitamise ja Ida-Rooma võimu kindlustamisega, sest lõplikult õnnestus gootide vastupanu murda alles 562. aastaks.

Pärast Justinianus I surma võis Narses uue keisri Justinus II ajal langeda ebasoosingusse ning hiljem levisid kuulujutud, et just tema oli see, kes 568. aastal langobardid Itaaliasse kutsus, mille järel nood suure osa piirkonnast vallutasid. Narses ise suri 570. aastatel Itaalias.


Šimonys

Šimonys (poola keeles Szymańce) on alev Leedus Kupiškise rajoonis, Šimonysi valla halduskeskus. Alevi lähistel asub Šimonysi laas.

Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1920 valminud katoliku kirik.

Aastal 1669 mainiti esimest korda sealset kabelit. Aastal 1671 rajati sinna esimene kirik. Asulast sai alev XVII sajandi teisel poolel. XIX sajandil asus seal riigimõis.


Franz Huth

Franz Huth (9. november 1876, Pößneck – 7. juuni 1970 Weimar) oli saksa kunstnik.

Ta on teinud palju pastellmaale.

Muuhulgas on ta maalinud Eestis, eriti Puhtus. Ta oli sõber Jakob von Uexkülliga ning illustreeris mitut Uexkülli raamatut (sealhulgas Streifzüge durch die Umwelten von Tieren und Menschen ja Der Stein von Werder). Uexkülli raamatus Das allmächtige Leben on Huth kunstniku prototüübiks. Osa nende mahukast kirjavahetusest on säilinud Jakob von Uexkülli Keskuse arhiivis.


Gyula Kállai

Gyula Kállai (1. juuni 1910 Berettyóújfalu, Hajdú-Bihari komitaat – 12. märts 1996 Budapest) oli Ungari kommunistlik riigitegelane.

Gyula Kállai oli pärit kingsepa perekonnast. Gümnaasiumi lõpetamise järel asus ta 1930. aastal Ungari Kuninglikus Péter Pázmány Ülikoolis õppima ungari ja ladina keelt. Ungari Kommunistlikku Parteisse astus ta 1931. aastal. 1932. aastal läks ta üle Debreceni Ülikooli. Ta oli üks kommunismimeelse Märtsirinde asutajaid, mille eest ta visati 1937. aastal ülikoolist välja. Seejärel oli Kállai Debrecenis ajakirjanik ajalehe Független Újság toimetuses. 1939–1944 töötas ta sotsiaaldemokraatliku ajalehe Népszava toimetuses. 1944. aasta septembris võttis ta osa illegaalse Ungari Kommunistliku Partei Keskkomitee asutamiskoosolekust. Alates 1945. aastast oli ta ajalehe Szabadság toimetaja ja Ungari Kommunistliku Partei Keskkomitee liige ja Keskkomitee propagandaosakonna juhataja. 15. juunil 1945 määrati ta Ungari peaministri kantselei administratiivseks riigisekretäriks ja 18. juulil 1945 poliitiliseks riigisekretäriks. 1945. aasta novembrist kuni 1946. aasta maini oli ta informatsiooni poliitiline riigisekretär. 1946–1948 juhatas ta Ungari Kommunistliku Partei pressiosakonda ja kultuuripoliitika osakonda 1948–1949. 1948–1949 oli ta ka Ungari presidendi kantselei juhataja.

11. juunist 1949 kuni 12. maini 1951 oli Gyula Kállai Ungari välisminister.

1951. aasta mais Gyula Kállai arreteeriti ja vangistati. Ta vabastati vanglast ja rehabiliteeriti 1954. aastal. Vangistusest vabanemise järel töötas ta esialgu Haridusministeeriumi kirjastusosakonna juhatajana. 1955. aasta veebruaris määrati ta haridusministri asetäitjaks. 1956. aasta juulis sai ta tagasi Keskkomitee liikmeks, kus ta asus juhtima hariduse ja kultuuri osakonda. 24. oktoobril 1956 valiti ta Ungari Töötajate Partei Poliitilise Komitee ja Sekretariaadi liikmeks. 7. novembril 1956 valiti ta Ungari Sotsialistliku Töölispartei Ajutise Täitevkomitee liikmeks. Gyula Kállai oli 1956–1989 Ungari Sotsialistliku Töölispartei Keskkomitee liige. Alates 1957. aasta veebruarist oli ta Keskkomitee sekretär ja Poliitilise Komitee liige. 28. veebruaril 1957 määrati ta Ungari kultuuriministriks. 1958–1989 oli ta Isamaaliku Rahvarinde Rahvusnõukogu esimees. 28. jaanuaril 1958 sai ta Ungari riigiministriks. 1958. aastast kuni 1961. aasta novembrini oli ta ka partei poliitilis-teoreetilise ajakirja Társadalmi Szemle peatoimetaja. 1960. aasta jaanuarist kuni 1965. aasta juunini oli ta Ungari Rahvavabariigi Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja.

28. juunist 1965 kuni 14. aprillini 1967 oli Gyula Kállai Ungari Revolutsioonilise Tööliste ja Talupoegade Valitsuse esimees (sisuliselt valitsusjuht).

14. aprillist 1967 kuni 12. maini 1971 oli Gyula Kállai Ungari Riigikogu esimees. Ta oli Ungari Riigikogu liige aastatel 1945–1951 ja 1958–1990.


Leon Cienkowski

Leon Cienkowski (vene keeles Лев Семёнович Ценковский, ladina keeles Leo de Cienkowski; 1822 Varssavi – 1887 Leipzig) oli poola mikrobioloog.


Sophie von der Pfalz

Sophie von der Pfalz (tavaliselt viidatud kui Sophie von Hannover; 14. oktoober 1630 – 8. juuni 1714) oli Hannoveri kuurvürstinna aastatel 1692–1698. Temast sai Inglismaa kuningriigi ja Iirimaa kuningriigi kroonide eeldatav pärijanna "Act of Settlement 1701" järgi. Pärast "Act of Union (1707)" järgi Inglismaa kuningriigi ja Šotimaa kuningriigi ühendamist sai ta Suurbritannia kuningriigi trooni eeldatavaks pärijannaks.

James VI ja I lapselaps Sophie suri vähem kui kaks kuud enne, kui temast oleks saanud kuninganna; tema trooninõue läks üle tema vanemale pojale, Hannoveri kuurvürstile Georg Ludwigile, kellest sai 1. augustil 1714 (vkj) George I.

Sündinud aastal 1630 Pfalzi kuurvürsti Friedrich V ja Elizabeth Stuarti tütrena, kasvas Sophie üles Hollandi Vabariigis, kuhu tema perekond oli põgenenud pärast nende kuurvürstkonna arestimist Kolmekümneaastase sõja ajal. Sophie vend Karl Ludwig sai pärast Vestfaali rahu Pfalzi tagasi.

Sophie abiellus aastal 1658 Braunschweig-Lüneburgi hertsogi Ernst Augustiga. Vaatamata hertsogi armukadedale iseloomule ja sagedasele eemalolekule armastas Sophie teda ja sünnitas talle 7 last, kes jõudsid täisikka. Esialgu maatul Ernst Augustil õnnestus Hannoveri dünastia aastal 1692 kuurvürsti seisusse tõsta. Seega sai Sophiest Hannoveri kuurvürstinna, selle tiitliga mäletatakse teda kõige enam.

Kunstide kaitsjana tellis Sophie Herrenhäuseri palee ja aiad ning toetas filosoofe, nagu Gottfried Wilhelm Leibniz ja John Toland.


Kuldne Ahel

Kuldne Ahel on Al-Qā'idah' väidetavate toetajate nimekiri, mis leiti 2002. aasta märtsis Bosnia ja Hertsegoviina pealinnas Sarajevos Benevolence International Foundationi kontoris toimunud politseihaarangu käigus.

Nimekirja kuulub 20 Saudi Araabia ja Pärsia lahe riikide pankurit, ärimeest ja poliitikut. Nimekirjaga oli seotud ka arvutifail pealkirjaga "Tarekh Osama" ('Osama ajalugu'), kuid nimi Kuldne Ahel pärineb Al-Qā'idah' vastu pöördunud informandilt Jamāl al-Faḑlilt, kes kinnitas nimekirja autentsust.

Enamik allikaid ei täpsusta Kuldse Ahela kirjapaneku aega, mõne allika kohaselt pärineb see 1988. aastast; USA terrorismivastase võitluse ekspert Richard A. Clarke dateeris dokumendi 1989. aastasse. Avalikkuse ette jõudis Kuldne Ahel 29. jaanuaril 2003 USA valitsuse esitatud tõendina Enaam Arnaouti süüasjas.

Teiste seas olid nimekirjas loetletud Saudi ärimees Adel Batterjee, paljude firmade omanik USAs, Saudi Araabias, Kanadas, Hollandis jm; Ibrahim Muhammad Afandi, Sudaani, Jordaania ja Saudi Araabia pangandus- ja meediaettevõtja Saleh Abdullah Kamel, üks Saudi Araabia tuntumaid ettevõtjaid ja filantroope Sulaiman Abdul Aziz Al Rajhi, Saudi Araabia endine naftaminister ja ülemkohtuniku poeg Ahmad Turki Yamani ning mitme Egiptuse ja Saudi Araabia panga juht ja osanik, Lääne luksusautode maaletooja Abdel Rahman Hassan Sharbatly. Suurimaid annetusi loetletud sponsoritelt said Usāmah ibn Lādin, üks Al-Qā'idah' asutajaist Wā'il Ḩamzah Julaydān, Osama bin Ladeni sugulane 'Abū Māzin jt.

Benevolence International Foundation, mille kontorist Kuldne Ahel leiti, oli 1987. aastal Saudi Araabias rajatud rahvusvaheline heategevusorganisatsioon, mis tegutses Al-Qā'idah' kattevarjuna, korraldades toiduabi ja haridusprojekte sõjatsoonides. Sihtasutuse kontorid paiknesid 18 riigis, Bosnias oli neid kaks – Sarajevos ja Zenicas. 2002. aasta novembris keelustasid selle tegevuse ÜRO Julgeolekunõukogu komitee ning USA rahandusministeerium.


Ernst August von Hannover

Ernst August (II) von Hannover (21. september 1845 – 14. november 1923) oli Georg V ja tema naise Marie vanim laps ja ainus poeg. Ernst August jäeti Hannoveri troonist ilma pärast selle annekteerimist Preisimaa poolt aastal 1866 ja Braunschweigi hertsogkonna troonist aastal 1884. Kuigi ta oli meesliinipidi George III lapselapselaps, jäeti Cumberlandi hertsog oma Briti peeriseisusest ja autasudest ilma pärast Saksamaa poolele asumist Esimeses maailmasõjas. Ernst August oli viimane Hannoveri prints kes kandis Briti kuninglikku tiitlit ja Sukapaela ordenit. Tema järglased on pärimisliinil Briti troonile.


Ernst August (Braunschweig)

Ernst August III (17. november 1887 – 30. jaanuar 1953), valitsev Braunschweigi hertsog (2. november 1913 – 8. november 1918), oli Georg V pojapoeg, kelle preislased aastal 1866 kukutasid.


Karl August (Saksi-Weimar-Eisenach)

Karl August, (3. september 1757 – 14. juuni 1828) oli Saksi-Weimari ja Saksi-Eisenachi (personaalunioonis) hertsog aastast 1758, Saksi-Weimar-Eisenachi hertsog alates selle loomisest (poliitiline liit) aastal 1809 ja suurhertsog aastast 1815 kuni oma surmani.

Ta on tuntud intellektuaalse sära poolest oma õukonnas.


Kuuvikerkaar

Kuuvikerkaar (ka kuukaar) on vikerkaar, mida põhjustab Kuu pinnalt peegeldunud valguse murdumine atmosfääris olevates veepiiskades.

Kuuvikerkaared on suhteliselt tuhmid, kuna kuuvalgus on päikesevalgusest tunduvalt nõrgem. Need on tavaliselt nii tuhmid, et ei tekita inimese silmades paiknevates kolvikestes aistingut, seega on inimsilma jaoks keeruline eristada kuuvikerkaares värve ja nõnda paistavad need tihti valgena. Kuid pika säriajaga tehtud fotodel võib näha ka kuuvikerkaare värve. Kuukaared paiknevad taevas alati Kuu vastas.


Morton Gould

Morton Gould (10. detsember 1913 Richmond Hill, New Yorgi osariik, USA – 21. veebruar 1996 Orlando, Florida) oli USA helilooja, dirigent, arranžeerija ja pianist.

Gould lõi rohkesti muusikat Broadway teatrilavastustele ja filmidele, kuid temalt tellisid teoseid ka paljud sümfooniaorkestrid üle kogu USA, New Yorgi Linnaballett ja USA Kongressi Raamatukogu. Dirigendina juhatas ka kõiki suuremaid Ameerika orkestreid, samuti orkestreid Kanadas, Mehhikos, Euroopas, Jaapanis ja Austraalias.

1986–1994 oli Gould Ameerika Heliloojate, Autorite ja Kirjastajate Seltsi (ASCAP, American Society of Composers, Authors and Publishers) president. Ametiajal seisis ta esituskunstnike autoriõiguste eest, mõjutades ka ASCAPi liikmete õiguste kaitset internetis.

1995. aastal pälvis Morton Gould Pulitzeri muusikapreemia USA Rahvusliku Sümfooniaorkestri tellimusel loodud teose eest, mis sündis Mstislav Rostropovitši viimasel hooajal orkestris. 2005. aastal anti talle Grammy elutööauhind. Enamiku tema teostest ja arranžeeringutest avaldas RCA Records.

Gouldi pala "Calypso serenaad" esitasid tšellist Silvia Ilves ja saksofonist Villu Veski saatesarja "Klassikatähed" 3. saates 2016. aastal.


Noriūnai

Noriūnai on küla Leedus Kupiškise rajoonis, Noriūnai valla halduskeskus. Küla asub Lėvuo kaldal. Noriūnais on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on Noriūnai mõisa hoonetekompleks.

Aastal 1665 mainiti esimest korda Noriūnai mõisa. Asula ise muutus aastal 1968 maaparandajate asulaks. Aastal 1985 rajati selle juurde paisjärv.


Kerli Veski

Kerli Veski (sündinud 26. märtsil 1978) on Eesti diplomaat.

Ta kaitses 2013. aastal Tallinna Tehnikaülikoolis õigusalase magistritöö ja sai magistrikraadi.

Ta töötab Eesti välisministeeriumis juriidilise osakonna peadirektorina. Varem on ta töötanud Rootsi ja Eesti vahel sõitnud parvlaeva Baltic Kristina kruiisijuhina, juristina välisministeeriumis ja konsulaarosakonna direktorina Eesti saatkonnas Moskvas (2004–2007) ja Helsingis.

Ema Anne Veski eeskujul on ta 1990. aastatel proovinud ka laulmist.


Stirniškiai

Stirniškiai on küla Leedus Kupiškise rajoonis. Küla asub Subačiuse valla territooriumil Lėvuo kaldal. Külas asub linnamägi. Stirniškiai osa on ka endine Paulianka küla, kus asuvad kruusakarjäär, Palėvenė mõisa hoonetekompleks ja Paulianka paljand.


Austraalia händpart

Austraalia händpart (Oxyura australis) on väikest kasvu jäiga sabaga Austraalia part. Nii emas- kui ka isaslinnud kasvavad kuni 40 cm pikkuseks. Isaslinnul on hallikassinine nokk, mis muutub pesitsushooajal helesiniseks. Samuti on sel perioodil isaslinnu sulestik kastanpruun, kuid muutub hiljem tumehalliks. Emaslinnu sulestik on aga aasta läbi must ja pruunide laikudega. Austraalias on see part kohalik lind, kes pesitseb nii sisemaa kui ka kunstlikel märgaladel. Händparte on raske jälgida, kuna nende käitumine on pesitsushooajal (sügisest talveni) arusaamatu. Sigimisperioodil on isastel väga keeruline paaritumisrituaal. Austraalia händpart on omnivoor ehk kõigesööja, kes eelistab vees elavaid selgrootuid. Tegu on ohustatud liigiga. Neid ohustavad peamiselt püsivate ja sügavate märgalade vee äravool, märgalade hävinemine ja sooldumine, märgaladel karjatamine ning põhjaveetaseme langus.


Vinmonopolet

Vinmonopolet on Norra riigi alkoholimonopol. See on ainuke kauplusekett, mis müüb Norras 4,75-protsendilisest kangemat õlut, veini ja destilleeritud alkohoolseid jooke.

Ettevõte asutati 30. novembril 1932.

Vinmonopoletil on üle 300 kauplust.


Andrews Reath

Andrews Reath (sündinud 13. juunil 1951 Philadelphias) on USA filosoof, kes tegeleb Immanuel Kanti moraalifilosoofiaga.

Ta töötab alates 1994. aastast California Ülikoolis Riverside'is. Ta on seal filosoofiaprofessor.