Marje Üksine

Marje Üksine (sündinud 18. mail 1945 Tallinnas) on Eesti graafik.

Ta lõpetas 1963. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja õppis 1964–1970 ERKI-s graafika erialal.

Ta alustas omapärases tehnikas kuivnõelagravüüridega, millel kujundid moodustuvad paralleeljoontest. Aastast 1985 viljeleb ta peamiselt koloreeritud värvilitograafiat. Vanema loomingu osa moodustavad vaated, millest enamikul on kesksel kohal Tallinna motiiv või loetavad vihjed vanalinna keskaegsele arhitektuurile.

Näitustel hakkas Üksine esinema 1970. aastal, esimene isikunäitus oli tal 1974. aastal. Oma karjääri jooksul on ta osalenud paljudel rahvusvahelistel graafikanäitustel, sealhulgas korduvalt Ljubljana, Fredrikstadi, Krakówi ja Banska-Bystrica näitustel, Frecheni, Firenze, Baden-Badeni, Maastrichti ja Varna graafikabiennaalidel ning Jyväskylä, Chamaliersi ja Sofia triennaalidel.

Tema teoseid leidub peale kodumaiste kunstimuuseumide ka mitmes nimekas maailma kunstikollektsioonis, sealhulgas Tretjakovi Galeriis, Semipalatinski Kunstimuuseumis (nüüdses Semejs), Ludvig-Forum für internationale Kunstis Aachenis Saksamaal; New Orleansi Kunstimuuseumis USA-s ja Sakima kunstimuuseumis Okinawas Jaapanis.

Eesti Kunstnike Liidu liige 1974. aastast ning alates 1992. aastast Eesti Vabagraafikute Ühenduse ja Eesti Akvarellistide Ühenduse liige.


Rooma kliimaoptimum

Rooma aja kliimaoptimum oli soe periood Põhja-Atlandi piirkonnas 250 eKr – 450 pKr.

Sellele järgnenud jahedamat aega Põhja-Atlandi kliimas nimetatakse Suure rahvasterändamise aja kliimapessimumiks.

Paikkonniti oli kliimaoptimumi kulg ja vältus erinev. Aastatel 250 eKr – 450 pKr on tuvastatud seda Pürenee poolsaarel. Põhjapoolsematel aladel on selle kulgu hinnatud lühemaks (paikkonniti 200 eKr – 300 pKr, 150 eKr – 270 pKr ja veel lühemad perioodid).

Nüüdisaegsete aerofotode analüüside põhjal on leitud Lõuna-Inglismaalt, mis oli roomlaste valduses 1. sajandist eKr kuni 4. sajandini pKr, seitse Rooma kliimaoptimumi ajast pärinevat viinamarjakasvatuskohta, üks neist eriti suur (umbes 4000 taime) Samuti on Vana-Rooma autor Columella märkinud 1. sajandil ära nii viinamarjade kui ka oliivide leviala laienemist põhja poole


Kuning-paradiisilind

Kuning-paradiisilind (Paradisaea raggiana) on linnuliik paradiisilindlaste sugukonnast.

Kuning-paradiisilindu on kujutatud Paapua Uus-Guinea lipul.

Pikkus on umbes 34 cm.


Suure rahvasterändamise aja kliimapessimum

Suure rahvasterändamise aja kliimapessimum oli külm periood Atlandi ookeani põhjaosa piirkonnas umbes 450–900 pKr.

Sellele eelnes Rooma kliimaoptimum ja järgnes keskaegne soe periood.

Tegu oli Holotseeni ajal juba kaheksandat korda esinenud valdavalt Põhja-Atlandi ookeani piirkonna kliimas tuvastatud 1500-aastase kliimatsükli miinimumaeg.

Pessimumiperiood vastas ajale, mis algas pärast Lääne-Rooma riigi lõppu umbes 480 pKr ja Justinianuse katku (541–542) ja mida tuntakse ka pimeda aja nime all. Selle pessimumi ajal toimus tagasiminek põllumajanduses (nii loomakasvatuses kui ka maaviljeluses). See viis omakorda suurtel Kesk-Euroopa ja Skandinaavia aladel metsa taastumisele.

Kliimapessimumi lõppedes algas Lääne-Euroopa ärkamine, põllumajanduse edenemisele tuginev majanduskasv ja heaolu tõus.

Aastarõngaste ja Norra mere pinnatemperatuuri muutuste jälgede põhjal on tuvastatud järsku jahtumist. See oli ka järvede veetaseme, rabade kasvu ja järvede valglate erosiooni tõusuperiood.


Curriculum vitae

Curriculum vitae ehk elulookirjeldus (lühend CV) on tavaliselt mingil ametlikul otstarbel esitatav isiku õpingute ja tööalase elukäigu lühikirjeldus.


Sergei Markov

Sergei Markov (Сергей Александрович Марков; sündinud 18. aprillil 1958 Dubnas) on Venemaa politoloog, ajakirjanik ja poliitik.

Ta kuulus aastatel 2007–2011 Ühtse Venemaa esindajana Venemaa Riigiduumasse.

Markov on politoloogiateaduste kandidaat, Moskva Riikliku Ülikooli riigipoliitika teaduskonna dotsent, Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi politoloogiateaduskonna professor, Poliitiliste Uuringute Instituudi direktor. Ta on Venemaa presidendi Vladimir Putini usaldusisik.

Sergei Markov oli 2012. aastani ka 15. mail 2009 Venemaa presidendi Dmitri Medvedevi initsiatiivil loodud Venemaa huvide kahjuks ajaloo võltsimise katsete vastase komisjoni liige.


Švaabimaa

Švaabimaa (saksa keeles Schwaben) on ajalooline piirkond Saksamaa edelaosas Baden-Württembergi liidumaal ja Baieri liidumaal, kus elavad švaabid – sakslased, kes räägivad saksa keele švaabi murret.

Sellel piirkonnal puuduvad selged piirid, riigiti on need määratud erinevalt.

Mõned arvavad, et see piirkond on ainult Saksamaa territooriumil, teiste arvates kuuluvad sinna ka Prantsusmaa ja Šveitsi saksa keelt rääkivate elanikega alad.

Prantsusmaal ja Šveitsis nimetatakse švaabideks sageli kõik sakslasi.


See on teie abikaasa, Homer Simpson

"See on teie abikaasa, Homer Simpson" on Ameerika Ühendriikide joonissarja "Simpsonid" 17. hooaja 15. osa.

See oli üldjärjestuses 371. osa ning läks eetrisse 26. märtsil 2006.


Švaabimaa hertsogkond

Švaabimaa hertsogkond (saksa keeles Herzogtum Schwaben, ladina keeles Ducatus Allemaniæ) oli algselt Frangi riigi hertsogkond ja siis üks viiest hõimuhertsogkonnast keskaegses Saksamaa kuningriigis (Saksa-Rooma riigis) ja seega olid selle hertsogid Saksamaa kõige võimsamate magnaatide seas. Teised hõimuhertsogkonnad olid Baieri, Frangimaa, Lotring ja Saksimaa.

Švaabimaa on nime saanud sueebide hõimult. Seda nime kasutati hõimuhertsogkonna olemasolu kestel kõrgkeskajal sageli vaheldumisi Alemannia'''ga. Lähtudes Reini ja Doonau moodustatavast nurgast ühinesid nad teiste hõimudega ja neid kutsuti alemannideks kuni umbes 11. sajandini, kui Švaabimaa välja kujunema hakkas.

Burchard II kuulutas hertsogkonna välja aastal 917. Burchard oli liidus kuningas Konrad I-ga ja alistas oma võistlejad Alemannia valitsemisele Wahlwiesi lahingus aastal 915.

Kõige tuntum perekond Švaabimaad valitsemas olid Hohenstaufenid, kes valitsesid seda, lühikese vaheajaga, aastatel 1079–1268. Enamuse sellest ajast olid Hohenstaufenid ka Saksa-Rooma keisrid.

Hertsogkond kestis aastani 1268, lõppedes viimase Švaabimaa hertsogi Konradini hukkamisega. Kuningas Rudolf I püüdis aastal 1273 taaselustada Švaabimaa hertsogi tiitlit, kinkides selle oma nooremale pojale, hilisemale Rudolf II-le, kes pärandas selle oma pojale Johann Parricidale. Johann suri aastal 1312 või 1313 pärijateta, tähistades "taaselustatud" tiitli lõppu.

Badeni markkrahvkond eraldas end hertsogkonnast 12. sajandil. Teised järglasriigid olid Württembergi krahvkond, Burgundia hertsogkond ja Vana Šveitsi Konföderatsioon. Tänapäeval asuvad endise hertsogkonna territooriumil Lõuna-Saksamaa, Alsace, saksakeelne Šveits, Vorarlberg ja Liechtenstein.


Schleswigi hertsogkond

Schleswigi hertsogkond (saksa keeles Herzogtum Schleswig, taani keeles Hertugdømmet Slesvig, anglosaksi keeles Sliaswic) oli Taani kuninga vasallriik 1866. aastani, Jüüti poolsaare lõunaosas. Taani ajalookirjanduses nimetatud ka Lõuna-Jüütimaa hertsogiriigiks ehk hertsogkonnaks.


Haljand Hallismaa

Haljand Hallismaa (kuni 1936 Anneljas; 13. november 1931 Kehtna vald, Rapla kihelkond, Harjumaa – 1. aprill 2000 Tallinn) oli eesti sporditegelane, -ajaloolane ja -pedagoog ning koolijuht.

Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna Kehakultuuritehnikumi ja 1969. aastal TPedI kehakultuuriteaduskonna.

Sportima hakkas ta Tallinna 21. Keskkoolis Bernhard Lillemäe juhendamisel. Spordiühingus Jõud harrastas ta raskejõustikku, aga ka käsipalli.

Oli aastatel 1952–1959 Jõu kesknõukogu sportmängude instruktor, oli käsipalli (tollal väravpalli nime all) aluselepanijaid Eestis. Oli aastatel 1959–1970 Jõu organiseerimisosakonna ja kaadriosakonna juhataja ning aastatel 1970–1972 Jõu Kõrgema Spordimeisterlikkuse Kooli esimene direktor. Aastatel 1973–1979 oli ta Eesti NSV Spordikomitee mitme ala vanemtreener. Tegutses tõstekohtunikuna (1971 üleliiduline kategooria).

Hallismaa töötas mitmel pool kehalise kasvatuse õpetajana – praeguses Eesti Kunstiakadeemias, aastatel 1979–1982 Tallinna 24. Keskkoolis ja 1982–1985 Tallinna 4. Keskkoolis. Ta oli aastatel 1985–1992 Tallinna 54. Keskkooli/Tallinna Saksa Gümnaasiumi direktor ja 1992–1997 Tallinna Haridusameti koolide inspektor.

Ta oli Eesti Kongressi liige.


Avatša laht

Avatša laht (vene keeles Авачинский залив) on Vaikse ookeani laht Kamtšatka poolsaare kaguosas.

Avatša lahte suubuvad Avatša, Paratunka ja Nalõtševi jõgi.

Lahes paiknevad Krašeninnikovi saar ja Staritškovi saar, mis on tuntud veelindude kolooniate järgi ja on looduskaitsealad.


Gerhard von Scharnhorst

Gerhard Johann David von Scharnhorst (12. november 1755 Bordenau – 28. juuni 1813 Praha) oli Preisi sõjaväelane (kindralleitnant).


Petuški

Petuški (vene Петушки) on linn Venemaal Vladimiri oblastis, Petuški rajooni keskus.

Petuški asub Kljazma jõe kaldal, 67 km Vladimirist läänes. Linna läbivad Moskva ja Nižni Novgorodi vaheline raudtee ja maantee.

Petuški tekkis 1861 rajatud raudteejaama juurde. Linnaõigused sai 1965. aastal.

Elanike arv oli 2010. aastal 15 200.

Venedikt Jerofejev on kirjutanud teose "Moskva–Petuški".


Galina Starovoitova

Galina Starovoitova (Галина Васильевна Старовойтова; 17. mai 1946 Tšeljabinsk – 20. november 1998 Peterburi) oli Venemaa poliitik ja inimõiguslane.

Lõpetas 1971. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli psühholoogiateaduskonna. Aastatel 1973. kuni 1976. Nõukogude Liidu Teaduste Akadeemia Etnograafiainstituudis aspirantuuris.

1977–1991 teadustöötaja; 1989–1991 Nõukogude Liidu Rahvasaadikute Kongressi liige, valitud Armeeniast; 1990. aastast Vene NFSV Rahvasaadikute Kongressi liige, Ülemnõukogu inimõiguste komisjoni liige; 1991–1992 Vene NFSV presidendi nõunik rahvustevaheliste suhete küsimustes; 1995. aastast Riigiduuma liige, 1996. aasta jaanuaris Riigiduuma ühiskondlike organisatsioonide ja usuühenduste komisjoni liige.

1996. aasta jaanuaris loodi initsiatiivgrupp Galina Starovoitova kandidatuuri ülesseadmiseks Venemaa presidendi kohale, kuid aprillis keeldus Keskvalimiskomisjon kandidatuuri registreerimast.

1998. aasta aprillis sai Starovoitovast partei Demokraatlik Venemaa esimees. Ta kavatses kandideerida sama aasta detsembris Peterburi Seadusandlikusse kogusse.

Starovoitova tapeti 1998. aasta 20. novembri õhtul Peterburis oma kodumaja trepikojas. Teda saatnud abi sai raskelt vigastada.

Palgamõrva organiseerijana mõisteti 2006. aastal süüdi endine GRU töötaja Juri Koltšin, täideviijana Vitali Akinšin. Kaks kohtualust mõisteti õigeks, kaks süüdi vaid telefonikõnede pealtkuulamises.

2008. aastal kinnitas Ülemkohus süüdimõistvad otsused Vjatšešlav Leljavini (mõrva kaasosaline) ja Pavel Stehnovski (relvade vahendamine ja omandamine) suhtes.


Narr (taro)

Narr on tarokaart. See kuulub Suure Arkaani kaartide hulka. Tavaliselt on see pakis esimene ja kannab numbrit 0 (mõnes pakis 21 või 22), tähistades seda, et see kaart sisaldab kõiki inimkonna vastuolusid ja võtab kokku kõik ülejäänud kaardid.

Narr sümboliseerib uut algust, värskeid väljakutseid ja muretut tegutsemist.


Maag (taro)

Maag on tarokaart, mis kuulub Suure Arkaani kaartide hulka ja kannab numbrit 1.

Maag sümboliseerib vajalike otsuste vastuvõtmist ning ratsionaalset tegutsemist. Maag soovitab loota vaid enda jõule ja oskustele.


Marika Priske

Marika Priske (sündinud 5. oktoobril 1966 Pärnus) on Eesti riigiametnik.

Ta lõpetas aastal 1990 Tartu Ülikooli majandusküberneetika erialal.

Marika Priske töötas aastatel 1990–1994 Pärnu linnavalitsuse arendusosakonna majanduskonsultandina, 1994–1996 Hoiupanga Pärnu linnakontori laenujuhina, 1996–1999 Hoiupanga/Hansapanga Pärnu linnakontori juhatajana ning 1999–2000 Eesti Krediidipanga Pärnu filiaali juhatajana.

Aastal 2000 sai ta tollase ministri Mihkel Pärnoja ettepanekul majandusministeeriumi kantsleriks.

17. novembril 2010 esitati talle kahtlustus konkurentsi kahjustava tee-ehituse kokkuleppe sõlmimises ning 18. novembril peatas valitsus tema teenistussuhte kantslerina. Tema vastu algatatud distsiplinaarasjas süütegu ei tuvastatud ning alates 24. detsembrist ennistati ta tööle.

Alates 14. juulist 2014 oli ta sotsiaalministeeriumi kantsler. Seoses probleemidega vaktsineerimise korraldamisel koroonapandeemia ajal kutsuti ta augustis 2021 ametist tagasi.

Alates 20. märtsist 2023 on ta MTÜ Slava Ukraini juhatuse liige, kuni 9. maini oli ta kaheliikmelises juhatuses koos Johanna-Maria Lehtmega, kes kutsuti juhatusest tagasi seoses kahtlustega annetatud raha väärkasutamises.


Folsomi vangla

Folsomi vangla (Folsom State Prison) on vangla Ameerika Ühendriikides California osariigis Sacramento maakonnas.

See asub osariigi pealinnast Sacramentost umbes 30 km kirde pool Folsomis. Vangla asub American Riveri kaldal Folsomi järve ääres. Selle geograafilised koordinaadid on .

See on keskmise turvatasemega, osariigile alluv vangla.

Vangla asub 40-aakrisel maa-alal. See on ehitatud umbes 2000 kinnipeetule, kuid tegelikult on neid umbes 3500. Vanglas on veidi üle tuhande töötaja. Vangla aastaeelarve eelarveaastal 2009/2010 oli 118 miljonit dollarit.

Vangla peavärava vastas on väike muuseum.


Springfield (täpsustus)

Linnad USA-s Springfield, Illinois' osariigi pealinn Springfield, linn Colorado osariigis, Baca maakonna keskus Springfield, linn Georgia osariigis, Effinghami maakonna keskus Springfield, linn Kentucky osariigis, Washingtoni maakonna keskus Springfield, linn Massachusettsi osariigis, korvpalli sünnipaik Springfield, linn Missouri osariigis Springfield, linn Ohio osariigis, Clarki maakonna keskus Springfield, linn Oregoni osariigis Springfield, linn Tennessee osariigis, Robertsoni maakonna keskus

Väljamõeldud linn Springfield on linn kus toimub joonissarja "Simpsonid" tegevus


Helju Jüssi

Helju Jüssi (sünninimi Helju Martins; 15. juuli 1935 Päinurme küla, Koigi vald – 28. mai 2006) oli eesti ajakirjanik, tõlkija ja toimetaja.

Ta lõpetas 1959. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia ja ajakirjanduse alal. Aastatel 1959–1993 töötas ta Eesti Raadio kultuuritoimetajana.


IBBY Eesti osakond

Rahvusvaheline Noorsookirjanduse Nõukogu Eesti osakond ehk IBBY Eesti osakond on Rahvusvahelise Noorsookirjanduse Nõukogu osakond Eestis, mis tegeleb laste- ja noorsookirjanduse tutvustamise, kirjastamise ja levitamisega nii Eestis kui ka välismaal.

IBBY Eesti osakond annab 2004. aastast välja Paabeli Torni auhinda, mille eesmärk on tõsta esile head tõlkelastekirjandust ning väärtustada tõlkijate ja kirjastuste tööd.


Jean-Baptiste Grange

Jean-Baptiste Grange (sündinud 10. oktoobril 1984 Saint-Jean-de-Maurienne'is) on Prantsusmaa mäesuusataja, kahekordne maailmameister ja maailma karika võitja.


Abraham Zapruder

Abraham Zapruder (15. mai 1905 Kovel, Volõõnia kubermang – 30. august 1970 Dallas, Texas) oli ameerika rõivafirma omanik, kes filmis oma amatöörfilmikaameraga 22. novembril 1963 Dallases president John F. Kennedy korteeži möödasõitu, ootamatult jäädvustades presidendi mõrva.

Abraham Zapruder sündis juudi perekonnas Kovelis Ukrainas. 1920. aastal asus Zapruderite perekond elama Ameerika Ühendriikidesse New Yorki. 1941. aastal kolis Zapruder Dallasesse. Oma rõivafirma asutas ta 1954. aastal.

Zapruderi kontor asus Dal-Tex'i hoones. Kui ta 1963. aasta 22. novembri hommikul tööle tuli, siis veenis tema sekretär Lillian Rogers teda koju minema amatöörfilmikaamerat tooma. Zapruder läkski koju ja tõi kaamera oma kontorisse. Algselt oli ta uskunud, et presidendi korteeži koguneb vaatama nii palju inimesi, et filmida pole nagunii võimalik.

Kui president John F. Kennedy korteež läbi Dallase kesklinna sõitis, siis seisis Abraham Zapruder koos oma firma töötaja Marilyn Sitzmaniga Dealey Plazal kõnnitee äärest veidi eemal betoonestakaadil ja filmis presidendi möödasõitu. Kui kõlasid lasud, ei lõpetanud vapustatud Zapruder filmimist seni, kuni presidendi auto raudteeviadukti alla kadus.

Zapruder oli toimunust sedavõrd vapustatud, et ei kasutanud juhtunu järel enam kordagi filmikaamerat.

Abraham Zapruderi poolt jäädvustatud 26-sekundiline film on tuntud kui Zapruderi film.


Paabeli Torni auhind

Paabeli Torni auhind on Rahvusvahelise Noorsookirjanduse Nõukogu (IBBY) Eesti osakonna väljaantav tõlkelastekirjanduse auhind.

Auhind asutati 2004. aastal eesmärgiga tõsta esile head tõlkelastekirjandust ning väärtustada tõlkijate ja kirjastuste tööd. Auhind, täpsemalt Paabeli torni audiplom, antakse parimale tõlgitud lasteraamatu autorile, selle eesti keelde tõlkijale ja raamatu kirjastajale Eestis. Tõlkija saab lisaks diplomile rahalise preemia, mille suurus sõltub IBBY Eesti osakonna rahalistest võimalustest. Auhinna rahastamist toetab Eesti Kultuurkapital. Hinnatakse nii algteose kunstilist väärtust kui ka tõlke kvaliteeti. Alates 2016. aastast antakse peale juturaamatu eraldi auhind ka parima tõlgitud pildiraamatu eest.

Auhind antakse võitjatele üle iga aasta novembri keskel IBBY Eesti osakonna sügisõhtul. Välisautorile saadetakse audiplom posti teel.


Folsom

Folsom on linn USA-s California osariigis Sacramento maakonnas.

Linn tekkis California kullapalaviku ajal California esimese raudtee 1856 avatud lõppjaama juurde.

Folsomist vahetult kirdes asub Folsomi järv.

Linnas asub Folsomi vangla.


Pronksiaja kliimaoptimum

Pronksiaja kliimaoptimum ehk hilispronksiaja kliimaoptimum oli soe aeg Atlandi ookeani põhjaosa piirkonnas sõltuvalt kohast 1500–1150 eKr kuni 1350–1250 eKr.

Tinneri jt artiklis on öeldud: "Hilispronksiaja optimumi ajal umbes 1350–1250 eKr oli Aletschi liustik (Alpide mäestiku suurim) umbes 1000 m võrra lühem kui tänapäeval. (...) "ajavahemik umbes 1450–1250 eKr oli ka teiste Alpide ja põhjapoolkera andmete järgi kuum ja kuiv aeg." Pärast seda hakkas liustik jaheda ja külma ilmastiku ajal taas kasvama ja see kestis kuni Rooma optimumi (umbes 200 eKr – 50 pKr) alguseni. Gorneri liustiku (Šveitsi Alpides suuruselt teine) ja Alam-Grindelwaldi liustiku (Berni Alpides) kohta käivaid andmed näitavad, nagu ka Holzhauseri artikkel, et need liustikud ja Aletschi liustik on kogu uuritava aja jooksul peaaegu sünkroonselt kahanenud.

Aletschi liustiku pikkuse kõikumiste ja atmosfääri süsinik-14 jäägi võrdlus toetab hüpoteesi, et Päikese aktiivsuse muutused on olnud uuritud viimasel 3500 Holotseeni aastal oluliselt mõjutanud kliimakõikumisi Lääne- ja Kesk-Euroopas.

Hilispronksiaja optimumi lõpu üheks piirjooneks peetakse oluliselt kliimat mõjutanud Hekla vulkaani purset umbes 1159 eKr. Pärast seda aset leidnud kliima jahenemine läks alles 900. aasta paiku eKr üle Rauaaja kliimapessimumiks.


Sergei Magnitski

Sergei Magnitski (Сергей Леонидович Магнитский; 8. aprill 1972 Odessa – 16. november 2009 Moskva) oli Venemaa jurist, kes suri eeluurimisvangistuses, kuhu (kolleegide sõnul) sattus pahatahtlikult väljamõeldud süüdistuste alusel.

Magnitski oli Briti firma Firestone Duncan maksu- ja auditiosakonna juht ning esindas fondi Hermitage Capital Management. 2008. aasta oktoobris andis Magnitski kohtuasja raames tunnistuse, milles osutab, et uurimisorganite poolt arestitud dokumente ja pitsateid kasutati pärast arestimist mitme Hermitage'ile kuulunud firma ümberregistreerimiseks uutele omanikele ning maksupettuseks 5,4 miljardi rubla ulatuses. Magnitski sõnul oli samasugusel skeemil teisigi ohvreid, kusjuures ohvriks valitud ärimehed saadeti valesüüdistuste alusel vanglasse. Kuriteo toimepanijatena osutas Magnitski siseministeeriumi, prokuratuuri, maksuorganite ja kohtutöötajatele.

24. novembril Magnitski vahistati süüdistatuna selles, et aitas Hermitage'il maksudest kõrvale hoida. Kolleegide sõnul nõuti Magnitskilt jõustruktuuride töötajate vastu antud tunnistuste tagasivõtmist.

Magnitskit hoiti eeluurimisvangistuses ligi aasta, kuni tema surmani Butõrka eeluurimisvangla haiglas. Selle aja jooksul kuulati Magnitskit üle neli või viis korda. Juulis diagnoositi Magnitskil sapikivid, kuid arstiabi ega ravimeid talle ei võimaldatud.

USA välisministeerium on kehtestanud Magnitski surmaga seotud ametnikele viisakeelu, sanktsioone kaaluvad teisedki riigid. Venemaa valitsus peab seda riigi siseasjadesse sekkumiseks. 2011. aasta oktoobris teatas Venemaa välisministeerium, et kannab vastuseks musta nimekirja nimetamata Ameerika Ühendriikide ametnikud, kes olid seotud terrorismis kahtlustatavate röövimise, Guantánamo lahe vangla kinnipeetavate piinamise, Iraagi ja Afganistani tsiviilisikute tapmise ning venelaste röövimise ja kiusamisega USAs.

Vene uurijad on esitanud seoses Magnitski surmaga süüdistuse kahele vanglaarstile.

2011. aasta suvel teatas prokuratuur, et avab uuesti maksudest kõrvalehoidmise süüasja Magnitski vastu, kuigi too on surnud.

Rahvusvahelised organisatsioonid, näiteks Euroopa Nõukogu, Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsioon ning Euroopa Parlament, on riike üles kutsunud kehtestama sanktsioone Sergei Magnitski juhtumi ja samalaadsete juhtumitega seotud isikute suhtes. Inimõiguste rikkujate suhtes on riigisiseseid meetmeid, sealhulgas sissesõidukeelu, kehtestanud USA, Kanada, Ühendkuningriik, Eesti, Läti ja Leedu.


Tiritamm

Tiritamm on Eesti kirjastus, mis annab välja laste- ja noorsookirjandust.

Kirjastus asutati 1. oktoobril 1991.

Tiritamm on kirjastuse Eesti Raamat laste- ja noorsookirjanduse toimetuse õigusjärglane.

Kirjastus on välja andnud näiteks Aino Perviku Paula raamatute sarja, J. R. R. Tolkieni "Sõrmuste Isanda" triloogia, Tove Janssoni muumilugude sarja, Hannu Mäkelä Härra Huu raamatute sarja ja muinasjuttude sarja "Saja rahva lood".


Narr

Narr ehk pajats on kesk- ja renessansiajal olnud palgaline Euroopa kuninglikus õukonnas, kelle ülesanne oli naljalugusid rääkida ja õukonna meelt muul kombel lahutada.


Küberkaitseliit

Küberkaitseliit (KKL) on Kaitseliidu allüksus, mis on 2010. aastal loodud Eesti küberruumi kaitsmiseks. Küberkaitseliidu liikmeteks on vabatahtlikud IT-spetsialistid.

Küberkaitseliidu üksused asuvad Kaitseliidu Tallinna ja Tartu maleva juures. KKL Tallinna üksuse pealik on Jaan Priisalu, Tartu üksuse pealik Kuido Külm.


Vladimir Stojković

Vladimir Stojković (sündinud 28. juulil 1983 Loznicas) on Serbia jalgpallur, Serbia kõrgliiga klubi FK Partizani väravavaht.

Serbia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2006–2018 kokku 84 korda.

2017. aastal valiti ta Serbia aasta jalgpalluriks.


Mikrokontroller

Mikrokontroller (algse nimega ühekiibi mikroarvuti) on mikrokiip, milles on peale keskprotsessori veel komponente, näiteks mälu.

Võrreldes mikroprotsessoriga on mikrokontroller komplektsem. Mikrokontrollerile on toimiva arvuti koostamiseks vaja lisada vähem komponente kui mikroprotsessorile.

Mikrokontrollereid kasutatakse peamiselt automaatjuhtimisseadmetes ja mehhatroonilistes süsteemides.


Pronksiaja kollaps

Pronksiaja kollaps oli umbes ajavahemikuga 1206–1150 eKr alanud Lähis-Ida ja idapoolsete Vahemere maade ülemineku algus varajasse rauaaega. Kollaps puudutas hävitavalt ka Viljaka Poolkuu ala maid. Nimetus on pandud ajaloolaste poolt, kes nägid seda aega selle vägivaldsest, ootamatust ja kultuuriliselt lõhkuvast küljest.

Hilisele pronksiajale omane Egeuse kultuuri ja Anatoolia paleemajandus asendus pärast vapustust tumedale ajajärgule omase olnud isoleeritud külakultuuriga. Varisesid kokku ka Viljaka Poolkuu ala vanad riigid ja said alguse uued. Kollaps sarnanes oma põhijoontelt ja tulemustelt hilisema Lääne-Rooma riigi kokkuvarisemisega: äärmuslikes looduslikes oludes või isegi nende sunnil ründasid migreeruvad hõimud oma teele ettejäävaid paikseid tsivilisatsioone, milles neid algselt kokku sidunud sisemine solidaarsus oli juba asendumas individualismi, lõhenemise ja killustumisega. Robert Drews on kirjeldanud seda kui "vanaaja ajaloo halvimat katastroofi, mis oli isegi hävitavam kui Lääne-Rooma kollaps." Selle ajaga seostub kultuurimällu jäänud ja hiljem antiikautorite kaudu käibele läinud mõiste "kuldaja kaotus".


Üliõpilasseltside Liit

Üliõpilasseltside Liit (lühend ÜL) on akadeemilisi üliõpilasseltse ühendav katusorganisatsioon.

Üliõpilaskonna omavalitsuse algusaeg ulatub 1920. aastatesse kui seoses edustuse valimistega tekkis vajadus tegutseda ka väljaspool akadeemilisi organisatsioone.

17. detsembril 1924 loodud kõiki üliõpilasseltse ühendav Eesti Üliõpilasseltside Liit lagunes juba 1925. aastal seltsidevaheliste vastuolude ja konflikti tõttu ülikooli valitsusega.

12. märtsil 1926 asutati Üliõpilasseltside Liit, kuhu kuulusid ÜS Raimla, ÜS Liivika, EÜS Põhjala, ÜS Concordia, Eesti Naisüliõpilaste Selts (ENÜS), ENÜS Ahava, EYS Veljesto ja EÜS Ühendus. Põhikiri võeti vastu 26. aprillil 1926. Selle järgi oli ÜL akadeemilistes küsimustes ühiselt tegutsev nn väikseid seltse ühendav katusorganisatsioon.

Mõnda aega pärast väikeseltside taasasutamist ja üksinda arenemist hakati otsima kontakte ja koostöövõimalusi teiste seltsidega. Nii tekkiski idee taasasutada 1926. aastal loodud Üliõpilasseltside Liit.

5. veebruaril 1996 toimunud taasasutamise arutelust võtsid osa EÜS Põhjala, ENÜSi, EYS Veljesto ja ÜS Raimla esindajad. 1997. aasta kevadel liitus ka ÜS Liivika. Tegevuse aluseks võeti vana põhikiri, mida hakati oludele vastavaks kohandama. Kõrvale jäi korporatiivse sisestruktuuriga Eesti Üliõpilaste Selts (EÜS).

Üliõpilasseltside Liidu tegevust juhib Esindajate Kogu, kus igal seltsil on kaks esindajat ning igal esindajal on üks hääl. Igal semestril vahetub eesistuja selts vanuselise rotatsiooni järgi (EÜS Põhjala, ÜS Liivika, ENÜS, ÜS Raimla). EYS Veljesto ei osale praegu ÜLi tegevuses.

ÜLi eesmärgiks on ühendada ja lähendada seltside liikmeid, edendada omavahelist suhtlust ja koostööd ning toetada üliõpilaste süvenemist kultuuri ja ühiskonna probleemidesse. ÜLi tegevus on suunatud eelkõige sissepoole, seltside liikmete omavahelisele suhtlusele ja tegevusele. Lisaks aastapäeva tähistamisele on kujunenud traditsioonilisteks üritusteks suvepäevad, jõulude ja emakeelepäeva tähistamine, volbriüritustejärgne 1. mai piknik ja vastlaliu laskmine. Toredaks traditsiooniks on ka ettekandeõhtud, kus iga liikmesseltsi esindaja teeb ettekande varem kindlaksmääratud teemal.


Eduard von Fock

Paul Alexander Eduard von Fock (5. jaanuar 1799 (vkj 25. detsember 1798) Tapa mõis – 29. juuni (vkj 17. juuni) 1884 Sagadi mõis) oli Eestimaa aadlik, Sagadi mõisnik.

Eduard von Fock õppis õigusteadust Tartus ja Heidelbergis.

Eduard von Fock teenis 1820–1839 Eestimaa Rüütelkonna sekretärina ja 1839–1883 Eestimaa maanõuniku, Tallinna toomkiriku konvendi presidendi ja Eestimaa ülemmaakohtu presidendina. Ta sai salanõuniku teenistusastme.

Oli 1839. aastal Eestimaa Põllumajanduse Seltsi asutaja koos Otto Magnus von Grünewaldti ja dr Karl Hueckiga (1811−1889).

Sagadi mõisnikuks sai ta oma isa surma järel 1827. aastal.

Eduard von Fock lasi 1845. aastal rajada Esku kabeli, mille juures olevale surnuaiale on ta ka ise maetud.


Cosa nostra

Cosa nostra ('meie asi') ehk Sitsiilia maffia on Itaalias Sitsiilia saarel tekkinud maffiaorganisatsioon.

Koos itaallaste emigratsiooniga Ameerika Ühendriikidesse 20. sajandi algul, levis Cosa Nostra kuritegelik organisatsioon ka Põhja-Ameerikasse. Kuigi Ameerika Cosa Nostra juured pärinevad Itaaliast, on rühmituse USA "harukontorist" saanud täiesti sõltumatu ja iseseisvalt tegutsev kuritegelik organisatsioon.

Cosa nostra tekkis Itaalias, mandrist eraldatud Sitsiilia saarel umbes poolteist sajandit tagasi 1860. aastatel Palermo ümbruses, kus maffia omandas suure kontrolli valitsusasutuste ja ühiskonna üle, kasutades ähvardusi ja mõrvu.

Cosa nostra organisatsioon on püramiidisarnane organisatsioonistruktuur, millel on pealik ehk don ning oma organisatsioonisisesed käitumisreeglid, nn maffia "10 käsku".

Teise maailmasõja ajal sõlmis USA valitsus kokkuleppe Cosa Nostra harudega USA-s, mille eesmärgiks oli võitlus natsismiga. Itaalia maffia pidi oma sidemete kaudu kodumaaga tagama ameeriklaste sõjalise edu Sitsiilias ja Itaalias tervikuna.

Sitsiilia maffia peamine tuluallikas on jätkuvalt narkokaubandus, kuid rühmitus otsib taas kontakte Itaalia-Ameerika organiseeritud kuritegelike perekondadega, et leida rahategemise võimalusi muudes valdkondades nagu internetikasiinod ja mängupõrgud. Organisatsioon tegeleb veel relvakaubanduse, ökomaffia, liigkasuvõtmise, väljapressimise, rahapesu, lepingutesse sisseimbumise ja kunstiteostega kauplemisega.


MRAP

MRAP (Mine Resistant Ambush Protected – miini- ja varitsuskindel soomusauto) on tänapäevane soomusauto.

MRAP ja HMMWV esimesed prototüübid loodi 1970, aastate alguses. HMMWV (High Mobility Multipurpose Wheeled Vehicle – suure liikumisvõimega mitmeotstarbeline ratassõiduk) sai laiema tuntuse osaliseks 1990ndate alguses Lahesõja päevil.

1978 hakati tootma MRAP-tüüpi masinad. Neid aga ei kasutatud mitte USA-s, vaid hoopis Lõuna-Aafrika Vabariigis. See tähendab, et MRAP tuli masstootmisse enne HMMWV-d. Viimaste (HMMWV) masstootmiseks sõlmis USA armee lepingu 1981. aastal ja esimesed 55 tuhat masinat saadi kätte aastal 1985.

Tänu V-kujulisele põhjale annab MRAP efektiivse kaitse maamiinide eest, samuti suudab soomus piisavalt kaitsta meeskonda improviseeritud lõhkekeha rünnaku puhul.


Petronas

Petronas on Malaisia nafta- ja gaasikompanii. Ettevõtte omanikuks on täies ulatuses riik. Fortune andmetel oli Petronas 2009. aastal käibe suuruselt 80. ning kasumlikkuselt 13. ettevõte maailmas, Aasia ettevõtetest aga kasumlikkuselt esimene. 2010. aastal oli ta käibe suuruse järgi 107. kohal

Petronas asutati 1974. aasta 17. augustil riikliku naftakompaniina.

Ettevõtte järgi on nime saanud Kuala Lumpuri pilvelõhkuja Petronas Towers.


Ülempreestrinna (taro)

Ülempreestrinna on tarokaart, mis kuulub Suure Arkaani kaartide hulka. Tavaliselt kannab see numbrit 2.

Marseille' tarokikaartide pakis on ülempreestrinnat kujutatud paavsti tiaaraga kroonituna, kaardi nimeks on selle jaluses märgitud La Papesse (prantsuse keeles "naispaavst").

Ülempreestrinna tähistab intuitiivset tunnetust, alateadvust, loomingulisust ja okultseid teadmisi, samuti diplomaatilisust ja paindlikkust. Seda peetakse üheks kõige naiselikumaks kaardiks.


San Juan

San Juan on Puerto Rico pealinn.

Linn asutati 1521. aastal nimega San Juan Bautista de Puerto Rico. Nimi on pandud Ristija Johannese järgi. San Juan Bautista oli algselt Puerto Rico saare nimi, mille sellele 1493 pani Christoph Columbus, kes saare oma teisel Ameerika-retkel avastas.


Keskmise pronksiaja külm ajajärk

Keskmise pronksiaja külm ajajärk oli jahe periood Atlandi ookeani põhjaosa piirkonnas umbes 1800 eKr kuni 1500 eKr. Sellele järgnes hilispronksiaja kliimaoptimum.

Sellel tavalist 1500-aastase kliimatsükli tõusu katkestaval ajal on tuvastatud tugevaid vulkaanipurskeid. Ajajärgu ühe tõsisema külmenemise toonud kliimakatastroofi põhjustas umbes 1627 eKr toimunud Minose purske nime kandev vulkaan Thíra purse. Ajaliselt selle läheduses toimusid ka Avellino purske nimeline Vesuuvi purse umbes 1703–1617 eKr ja Alaskal kaldeera tekitanud Aniakchaki purse (umbes 1645 eKr).

Thera vulkaani purskega seostatakse Minose kultuuri esimeste paleede hävingut.

Vulkaanide pursked tingisid umbes sajandi väldanud jahedama ajajärgu. Järske kliima jahenemisi on tuvastatud aastarõngaste põhjal.


Folsomi järv

Folsomi järv on paisjärv Ameerika Ühendriikides California osariigis Folsomi linnast vahetult kirdes.

Järv asub Placeri, El Dorado ja Sacramento maakonna alal. Selle geograafilised koordinaadid on .

Folsomi järv rajati 1955. aastal American Riveri ülespaisutamise teel Folsomi paisu abil. Järve maksimaalne pindala on 46,3 km² ja maht 1,25 km³.

Järve ümbritseb kaitsealune puhkeala.

Folsomi järve ääres asub Folsomi vangla.


Carl Gustav Wiedemann

Carl Gustav Wiedemann (1773 Haapsalu – 1839 Haapsalu) oli Haapsalu raehärra.

Ta oli Johann Christian Wiedemanni ja Johanna Charlotta Laguse poeg.

15/26. augustil 1791 sai ta Haapsalu kodanikuks, oli kübarsepp ja kaupmees. 4/16. märtsist 1819 kuni 25. juulini/6. augustini 1824 oli ta Haapsalu raehärra, seejärel kuni surmani kohtufoogt.

4/15. juulil 1792 abiellus ta Ridalas Catharina Anna Sophia Frischmanniga.


Johann Daniel Karstens

Johann Daniel Karstens (1763 – 29. september / 11. oktoober 1803) oli Haapsalu raehärra ja linnapea.

Ta oli pärit Saksamaalt, esimest korda on teda mainitud 1782. aastal Haapsalus. 22. detsembril 1787 / 2. jaanuaril 1788 sai ta Haapsalu kodanikuks. Ta oli raehärra 27. augustist / 7. septembrist 1790 kuni 1792. aastani ja teist korda 22. jaanuarist / 3. veebruarist 1801 kuni surmani. Linnapea oli ta 1793–1797 ja kirikueestseisja 1800–1803.

Ta hukkus laevaõnnetuses.


Ernst Hingstberg

Ernst Hingstberg (4./15. aprill 1756 Lübeck – 21. märts/2. aprill 1838 Haapsalu) oli Haapsalu bürgermeister ja Haapsalu linnapea.

Tema vanemad olid Wiebe Hingstberg ja Elsabe Selcken.

Ta oli kaupmees, Haapsalu bürgermeister 1787–1789 ja Haapsalu linnapea 1789–1792.


Rein Undusk

Rein Undusk (sündinud 22. juulil 1968 Tallinnas) on eesti kirjandusteadlane.

Ta lõpetas 1986. aastal Tallinna 21. Keskkooli ning 1996. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia eriala kirjandusteaduse eriharu.

Ta on Eesti TA Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuse teadur.


Friedrich Baumühl

Friedrich Baumühl (surnud 1710) oli Haapsalu raehärra.

Ta sai Haapsalu kodanikuks pärast 1692. aastat, oli seal kaupmees. 16/27. juulil 1700 sai ta raehärraks. Ta suri katku ja maeti 9/20. detsembril 1710 Haapsalus.

27. augustil / 6. septembril 1691 abiellus ta Sophia Elisabeth Jobbega (11/21. september 1673 Haapsalu – 1710 Haapsalu; suri katku).


Peeter Lilleväli

Peeter Lilleväli (sündinud 24. aprillil 1965 Jõhvis) on eesti ajakirjanik ja fotograaf.

Peeter Lilleväli on ajalehe Põhjarannik fotoajakirjanik.


Külmking

Külmking on eesti ja liivi rahvausundis (Eestis eelkõige Saaremaal, Muhus ja osalt Hiiumaal) tuntud üleloomulik pahatahtlik olend. On usutud, et külmking on rahutu pahatahtlik vaim, mis halvast ja/või eriliste omadustega inimesest pärast surma maa peale uitama ja kahju tegema jääb. Külmkinga on vahel eristatud kodukäijast: nimelt ei lähe külmking mitte oma endisesse koju, vaid liigub n-ö avalikes kohtades. On ka arvatud, et külmkingaks saab teatud maagiliste taigade abil käia elus inimene või et külmking on nõia valmistatud ja pahategudele saadetud olend või nähtus.

Külmkingi oli oln. Nee eeti siuksed inimesed oln, keda's vööta pörgu vastu; kis nii pailu paha olid maabel tein, et pörgu änam pole vöötud. Sii pidand siis oma pahategude rahviks niikaua mööda maad ümber hulkuma, kui hunt ta kolm korda oli ära murdand ning köu kolm korda surnuks löön. Siis saan oma hulkumisest lahti. (ERA II 8, 659/60 < Karja khk., Purtsa k. - Mihkel Tooms < Hendrik Tuuling, s. 1862 (1928))

Külmking on vaim, mis on metsas ja sois. Püiab eriti väheseid lapsi, kui need huilgavad metsas ja karjuvad. Külmkingal on inimese pia ja hobuse kere. Vilistamise piale tuleb külmking juure.


Ametimõis

Ametimõis (saksa keeles Amt) oli ajalooline majandusüksus, mis haldas läänistamata maid ja kogus makse.

Ametimõisad toimisid enamasti ühe kihelkonna piires ja jagunesid vakusteks.


Piirideta Arstid

Piirideta Arstid (prantsuse keeles Médecins Sans Frontières ehk MSF) on humanitaarabiorganisatsioon, mis pakub erakorralist meditsiiniabi enam kui 70 riigis, millest enamik on arengumaad. Tema peakorter asub Šveitsis Genfis.

Piirideta Arstid asutati 1971. Selle esimene missioon toimus tänapäeva Nigeerias Biafras.

Piirideta Arstide asutajaliikmete hulgas oli vasakpoolne poliitik Bernard Kouchner, kellest hiljem sai Prantsusmaa tervishoiuminister ja välisminister.

MSF tegeleb peamiselt patsientide taastusraviga haiglates ning vaktsineerimis-, sanitaar- ja puhta vee programmidega. Lisaks töötab MSF eraldatud piirkondades asuvates tervishoiukeskustes ja slummides ning koolitab välja kohalikku meditsiinipersonali. Riikides, kus meditsiiniline infrastruktuur on ebapiisav, teeb Piirideta Arstid koostööd riigiorganitega. Tegevuse eesmärk on tervishoiusüsteemi arendamine vastuvõetava tasemeni. Lisaks on MSF võtnud endale eesmärgiks tõsta avalikkuse teadlikkust kriisipiirkondades toimuvast.

Piirideta Arstid sai 1999 Nobeli rahuauhinna. Auhinna võttis vastu Piirideta Arstide tollane president James Orbinski. Enne seda pälvis ta 1996 Sŏuli rahupreemia, olles selle läbi aegade kolmas laureaat.


Tartu rahu (Soome ja Nõukogude Venemaa)

Tartu rahu (soome Tarton rauha, rootsi Fredsfördraget i Dorpat, vene Тартуский мирный договор) oli Soome Vabariigi ja Nõukogude Venemaa vahel 14. oktoobril 1920 allakirjutatud rahuleping, mis lõpetas sõjaseisukorra Nõukogude Venemaa ja Soome vahel.

Leping allkirjastati Eesti Üliõpilaste Seltsi majas Tartus.

Lisaks sõjaseisukorra lõpetamisele määras rahuleping kindlaks kahe riigi vahelise piiri, mis üldjoontes järgis kuni 1917. aastani kehtinud autonoomse Soome suurvürstiriigi ja Venemaa keisririigi vahelist piiri. Erandiks oli Soomele 1864. aastal lubatud Petsamo piirkond, mis sai Soomele.


Teravili

Teravili on rühm peamiselt kõrreliste sugukonda kuuluvaid kultuurtaimi, mida kasvatatakse tärklise- ja valgurikaste viljade – teriste ehk terises olevate terade – saamiseks.


Istumine

Istumine on keha olek puhkeasendis, kus toetutakse peamiselt tuharatele või puusadele ja ülakeha on rohkem või vähem vertikaalses asendis.


Mellunkylä

Mellunkylä (rootsi Mellungsby) on linnaosa Helsingis. Piirneb põhjas Vantaaga.

Mellunkyläs on umbes 37 000 elanikku ja ligi 4000 töökohta.


Johannes Oskar von Falck

Johannes Oskar von Falck (19. mai / 31. mai 1859 Tambov – 2. märts 1933 Bad Cranz) oli Eesti ja Saksamaa vaimulik.

Ta õppis aastatel 1873–1877 Tallinna Kubermangugümnaasiumis ja 1878–1882 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli seejärel prooviaastal Hageri Lambertuse koguduses Alexander Anton Hörschelmann juures ja Valga Jaani koguduses Heinrich Christian Gustav Kupfferi juures. Ordineeriti 18. detsembril / 30. detsembril 1884 Valgas õpetajaks.

Oli aastatel 1884–1918 Kanepi Jaani koguduse õpetaja, oli veel aastatel 1903–1918 Võru praostkonna praost.

Ta oli Kanepis kihelkonnas tuntud väga saksameelse isikuna. Eriti paistis see välja Saksa esimese okupatsiooni ajal, kui ta tegi koostööd okupatsioonivõimudega. Seetõttu põgenes ta okupatsiooni lõppedes 1919. aastal Saksamaale.

Oli aastatel 1919–1929 luterlik vaimulik Jesaus (praegu Južnõi Kaliningradi oblasti Bagrationovski rajoonis). Jäi 1929. aastal emerituuri, elas seejärel Bad Cranzis (praegu Zelenogradsk).


Sisustus

Sisustus on mööbel, seadmed (valgustus, kodumasinad), tekstiilid (kardinad, vaibad), kunsti- ja tarbeesemed ruumis.


Lake of the Woods

Lake of the Woods on järv Põhja-Ameerikas Kanada Ontario ja Manitoba provintside ning Ameerika Ühendriikide Minnesota osariigi piiril.

Järves on 14 552 saart. Suuremad on Big Island, Bigsby Island, Oak Island, Flag Island ja Penasse Island.

Lake of the Woodsist voolab välja Winnipegi jõgi, mis suubub Winnipegi järve.

Järvel pesitseb rikkalikult linde, sealhulgas sarvnokk-pelikane.

Järve läänekaldal asuv USAle kuuluv eksklaav Northwest Angle on ülejäänud riigist veega eraldatud. Sinna pääseb maismaad mööda vaid Kanada kaudu.


Heinikulised

Heinikulised (Tricholomataceae) on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv seente sugukond.

Selle sugukonna seentel esineb suhteliselt sageli bioluminestsentsi.

Sugukonda kuulub 100 perekonda umbes 2500 liigiga.

Varem arvati heinikulised heinikulaadsete seltsi.


Uusaegne maksimum

Uusaegne maksimum on nüüdisaegne 1900. aasta paiku alanud kõrgenenud Päikese aktiivsuse periood.

Sel on olnud tipp 1950. ja 1990. aastatel.

Uusaegne maksimum on üks paljudest tuvastatud Päikese aktiivsuse kõikumistest. 2003. aastal avaldas Ilja Ussoskin (Oulu Ülikool) koos kaasautoritega uurimuse, milles näidati aastarõngaste põhjal, et arvatav päikeseplekkide sagedus on alates 1940. aastast suurem kui eelneva 1150 aasta jooksul.


Aleksander Ferdinand Mägis

Aleksander Ferdinand Mägis (5. juuli 1891 Tallinn – 27. oktoober 1957 USA) oli eesti vaimulik.

Mägis õppis aastatel 1901–1910 Tallinnas gümnaasiumis. 1910. aastal õppis ta Tartu ülikoolis õigusteadust ja aastatel 1912–1916 usuteadust. Ordineeriti 30. juulil 1917 õpetajaks.

Ta töötas aastatel 1917–1919 Tallinna Toompea Kaarli koguduse adjunktõpetajana ning 1919–1939 Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetajana. 1934. aastal kandideeris ta Avanduse vallavolikogu valimistel vapside nimekirjas.

1941. aastal põgenes Saksamaale. Seejärel oli politseipataljoni Ostland liige (nagu ka tema kaks poega). Aastatel 1943–1945 oli ta luterlik vaimulik Ostrovo kreisis (praegu on see Ostrów Wielkopolski maakond Suur-Poola vojevoodkonnas). 1945. aastal oli ta Ülem-Frangimaal Baieri liidumaal Helmbrechtsis vikaarõpetaja, teenides Baierimaal elavaid eestlasi.

1955. aastast elas Ameerika Ühendriikides, kus ta 1957. aastal ka suri.


Aleksander Ellam

Aleksander Ellam (28. september 1897 Kahutsi, Laimjala vald Saaremaa – 24. oktoober 1933 Kapra küla, Laimjala vald) oli eesti kommunist (illegaalse Eestimaa Kommunistliku Partei Saaremaa organisaator).


Magdalena de Guzmán, markiis del Valle

Magdalena de Guzmán, markiis del Valle (umbes 1570 – 1621) oli Hispaania õukondlane.

Ta oli algselt peaminister Lerma hertsogi protežee. Too muretses talle kuningas Felipe III abikaasa kuninganna Margarete õuedaami koha.

Novembris 1601 määrati ta infanta Ana guvernandiks. Samuti asendas ta oma ülemuse Gandía hertsoginna haiguse ajal teda kuninganna majapidajana.

Kuni 1603. aastani jäi ta Lerma hertsogi nuhiks, kuid hakkas tasapisi välja kujundama oma kontaktide võrgustikku õukonnas. Kui tal kujunes kuningannaga sõprus, hakkas ta palujaid vastu võtma ning edastas palved koos kuningannaga kuningale. Kui markii de Montesclaros sai palutud ametikoha Mehhikos, tänas ta markiis del Vallet ja kuningannat.

Lõpuks nägi Lerma hertsog markiis del Valles ohtlikku võistlejat ja hakkas kartma oma soosingu kadumist kuninga juures. Oktoobris 1603 kästi tal õukonnast lahkuda ning ta vangistati süüdistatuna ametikoha kuritarvitamises. Vahistati ka tema erasekretäriks olnud sugulane Ana de Mendoza ning mõlemad paigutati 4. oktoobril 1604 koduaresti Logronosse. Kuigi markiis del Valle kaotas ametikoha, sai ta Lerma hertsogi korraldusel ka vangis ja pagenduses viibides tasu.

Nad vabastati 1608, kuid õukonda neid tagasi ei lubatud. Nad naasid sinna alles pärast Felipe III surma ja Felipe IV troonile astumist. Markiis del Valle suri varsti pärast seda õukonnas.


Chloe (film)

"Chloe" on 2009. aastal linastunud erootiline triller.

Atom Egoyani lavastatud teos on uusversioon Anne Fontaine'i 2004. aastal valminud filmist "Nathalie...".

Peaosi mängivad Julianne Moore, Liam Neeson ja Amanda Seyfried.

Filmivõtted toimusid Torontos.


Sliven

Sliven on linn Bulgaaria kaguosas, Sliveni piirkonna keskus. Asub Stara planina lõunanõlva jalamil.

Linna on esmamainitud 1153. aastal kui al-Idrīsī.

1834. aastal rajati linna Bulgaaria esimene tekstiilivabrik.

19. sajandil toimus linnas lahinguid Osmanite riigi vägede ja haidukkide vahel.

Sliveni elanikest on bulgaarlasi ligikaudu 80% ja mustlasi ligikaudu 15%.

Slivenist on pärit filosoof Julia Kristeva.

Linnas on kergetööstusettevõtteid ja korporatsiooni 3M tehas, mis toodab metallilõikemasinaid.


Ultuna

Ultuna on Helsingi linnaosa linna idaosas. Piirneb Vantaa ja Sipoo vallaga.

Ultuna liideti Helsingiga 2009. aasta alguses. Enne seda oli osa Sipoo vallast. Linnaosa sai nime 8. detsembril 2008 seal asuva talu järgi, mis oli saanud nime Uppsala linnaosa järgi.

Ultuna jaguneb Landbo ja Puroniitty asumiks.


Aylesbury

Aylesbury on linn Inglismaal, Buckinghamshire'i krahvkonna ja Aylesbury Vale'i ringkonna keskus. Linnas on Kennel Clubi kontor.


Ababdad

Ababdad on Egiptuses ja Põhja-Sudaanis Niiluse ja Punase mere vahel elav bedžade hõim. Nad on nomaadid. Ababdade üldarv on hinnanguliselt 250 000.

Ababdad räägivad bedža keele ababda murret. Paljud räägivad ka araabia keelt.


Mihkel Laid

Mihkel Laid (enne eestistamist Mihkel Ostrov; ka Mihkel Alfred Laid); 27. oktoober 1899 Porhovi maakond, Pihkva kubermang – 1945 Tallinn) oli Eesti vaimulik ja ühiskonnategelane.

Laid sündis arsti perekonnas. Ta lõpetas aastal 1918 Tartu Aleksandri gümnaasiumi. Ta võttis osa Vabadussõjast, lõpetas Sõjakooli suurtükiväelasena (lipnik). Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas aastatel 1918 ja 1921–1925. Ordineeriti 13. detsembril 1925 õpetajaks.

Oli aastatel 1925–1939 Sangaste ja Laatre Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Aastatel 1939–1941 oli ta Viljandi Jaani koguduse õpetaja. Aastal 1944 oli ta Nõmme Rahu koguduse abiõpetaja.

Oli Vabadussõjalaste Liidu liige. 1941. aastal astus vabatahtlikuna Saksa sõjaväkke.

Arreteeriti NKVD poolt 28. novembril 1944 Nõmmel. 21. märtsil 1945 mõistis tribunal ta fabritseeritud süüdistuste alusel §58-1a järgi surma kui "riigireeturi". Kohtuotsus viidi täide 1945 Tallinna vanglas nr 1 (Patarei vanglas). Pärast järjekordset läbi terve öö kestnud ebainimlikku piinamist ja peksu oli ta öelnud vangikongis minestusest ärgates oma kongikaaslastele, et lihtsalt ei suutnud enam kannatada ja kirjutas alla kõigele, mida NKVD timukad nõudsid.


Andrei Piontkovski

Andrei Piontkovski (Андрей Андреевич Пионтковский; sündinud 30. juunil 1940 Moskvas) on Ameerika Ühendriikides elav Venemaa poliitik, politoloog ja publitsist.

Lõpetanud Moskva Riikliku Ülikooli mehaanika-matemaatikateaduskonna, füüsika-matemaatikateaduste kandidaat. Avaldanud üle saja teadusartikli ja mõned monograafiad juhtimisteooriast, globaalsest modelleerimisest ja tuumastrateegiast. Venemaa Teaduste Akadeemia süsteemianalüüsi instituudi vanemteadur. Ameerika Matemaatikaühingu liige.

Poliitilise ajakirjandusega tegeleb 1998. aastast. Rahvusvahelise PEN-klubi liige.

2004–2010 oli Jabloko partei liige. Lahkus Jablokost pärast seda, kui partei kongressil otsustati keelata liikmete kuulumine teistesse poliitilistesse organisatsioonidesse. Ta valiti liikumise Solidarnost («Солидарность») poliitilise nõukogu liikmeks.

Piontkovski oli 2008. aastal Vladimir Bukovski presidendikandidaadiks esitamise initsiatiivgrupi liige.

Ta oli 2010. aasta märtsis levitatud internetipöördumise "Putin peab lahkuma"(«Путин должен уйти») üks autoreid.

2012. aasta oktoobris valiti Piontkovski Venemaa opositsiooni koordinatsiooninõukogu liikmeks, kus ta oli radikaalse fraktsiooni üks liidreid. 4. aprillil 2013 teatas ta oma lahkumisest koordinatsiooninõukogust.

9. aprillil 2013 teatas Piontkovski oma lahkumisest liikumisest Solidarnost. Oma artiklis "Boriss, sul pole õigus" («Борис, ты не прав») kritiseeris ta Rahva Vabaduse Parteid (Партия народной свободы) ja selle Solidarnosti tiiba, mida juhtis Boriss Nemtsov, edasise osalemise eest "režiimi etteteada sulilikus valimisšõus".

Peaaegu kuu enne Krimmi referendumit, 21. veebruaril 2014 teatas Piontkovski usutluses Leedu rahvusliku raadio ja televisiooni internetiportaalile, et "Kreml püüab jagada Ukrainat ja annekteerida Krimmi, kuid Lääs ei saa Venemaad tagasi hoida, kuna Ameerika Ühendriikide presidendi Barack Obama poliitika on sama selgrootu kui Euroopa Liidu oma..."

14. märtsil 2014 teatas Piontkovski artiklis "Viimane staadium" («Последняя стадия»), et "Putini Krimmi anneksiooni tehnoloogia ja propaganda on õpipoisilikult maha kirjutatud Hitleri Sudeedi käekirjast..."

27. jaanuaril 2016 oli Piontkovski sunnitud Venemaalt lahkuma, kui Venemaa peaprokuratuur leidis, et tema kirjutatud ja Ehho Moskvõ uudisteportaalis avaldatud artikkel "Pomm, mis on valmis plahvatama", sisaldab ekstremismi tunnuseid.

2022. aasta Venemaa agressiooni ajal Ukrainasse esines Piotkovski regulaarselt oma analüüsidega ukrainameelsetes blogides.


David Gilmour

David Jon Gilmour (sündinud 6. märtsil 1946 Cambridge'is) on Suurbritannia muusik, kes on tuntud eelkõige bändi Pink Floyd kitarrimängija, laulukirjutaja ja peamise solistina. Ajakiri Rolling Stone on Gilmouri nimetanud üheks andekamaks kitarristiks rokkmuusika ajaloos.


Arnold Friedrich Küssner

Arnold Friedrich Küssner (6/18. märts 1882 Tallinn – 28. märts 1951 Düsseldorf) oli Eesti ja Saksamaa vaimulik.

Ta õppis aastatel 1892–1902 Tallinna Nikolai Gümnaasiumis ja 1902–1910 Tartu ülikooli usuteaduskonnas (õppeaastal 1906/1907 õppis Leipzigi Ülikoolis). Oli prooviaastal Haapsalu Püha Johannese koguduses. Ordineeriti 20. veebruaril / 4. märtsil 1911 Tallinnas õpetajaks.

Oli aastatel 1912–1921 Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. 1921. aastal põgenes Saksamaale, kus oli aastatel 1921–1945 Düsseldorfis haiglavaimulik. 1945. aastal jäi emerituuri.


Soome ajalugu

Soome ajalugu on ülevaade tänapäeva Soome ajaloost.

Soome ajalugu loetakse algusega 12. sajandist, sest sellest ajast on pärit esimesed kirjalikud dokumendid Soome kohta, kus 1150. aastail Edela-Soomes toimus esimene ristiretk. Sellele eelnenud aega aga nimetatakse Soome eelajalooks, suurem osa Soome riigi koosseisu kuuluvast territooriumist kuulus keskajast kuni Põhjasõjani Rootsi kuningriigi koosseisu. Aastatel 1809–1917 kuulus Soome Venemaa keisririigi koosseisu autonoomse Soome suurvürstiriigina. Soome iseseisvus 1917. aastal.


Carl Theodor Knüpffer

Carl Theodor Knüpffer (12. november/24. november 1823 Väike-Maarja – 27. november/9. detsember 1871 Väike-Maarja) oli Eesti vaimulik.

Algõpetuse sai Knüpffer kodust, õppis seejärel aastatel 1836–1842 Tartus gümnaasiumis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1843–1846. Oli seejärel prooviaastal Väike-Maarja koguduses. Ordineeriti 9. novembril/21. novembril 1847 õpetajaks.

Oli aastatel 1847–1852 Väike-Maarja koguduse adjunktõpetaja. Sai sama koguduse õpetajaks 20. oktoobril/2. novembril 1852. Konsistooriumi assessoriks sai 11. augustil/23. augustil 1865. Haigestus aastal 1868 ja võttis endale abiks adjunktõpetaja. Oli oma asutatud abipiibliseltsi (1848 aastal) juhataja.


Carl Knüpffer

Carl Magnus Johann Knüpffer, Eesti vaimulik (1781–1808) Carl Theodor Knüpffer, Eesti vaimulik (1823–1871)


Alpha Condé

Alpha Condé (sündinud 4. märtsil 1938) on Guinea poliitik, kes oli 21. detsembrist 2010 kuni 5. septembrini 2021 Guinea president.

Ta on partei Rassemblement du Peuple Guinéen liider.

Ta osales 1993. ja 1998. aasta presidendivalimistel, kuid kaotas mõlemal korral Lansana Contéle. Pärast 1998. aasta valimisi süüdistati teda riigi julgeoleku ohustamises ja president Contéle atentaadi planeerimises ning mõisteti 2000. aastal viieks aastaks vangi. Mais 2001 andis president talle armu tingimusel, et ta ei osale poliitikas. Pärast vabanemist asus Condé elama Prantsusmaale. Kodumaale tagasi pöördus ta 2005. aastal.

Alpha Condé on muu hulgas töötanud Pariisi ülikoolis politoloogiaprofessorina.

7. novembril 2010 peetud presidendivalimiste teises voorus oli Alpha Condé vastamisi endise peaministri Cellou Dalein Dialloga ja võitis 52,52 protsendiga häältest.

11. oktoober 2015 valiti ta tagasi teiseks ametiajaks. Ta kogus 57,85% häältest ja vastaskandidaat Diallo 31,44% häältest.

5. septembril 2021 kukutati Alpha Condé riigipöördega ja paigutati koduaresti.

9. detsembril 2022 avaldas USA rahandusministeerium nimekirja enam kui neljakümnest isikust, kelle suhtes on kehtestatud sanktsioonid korruptsiooniaktide ja inimõiguste rikkumiste eest. Välisvarade kontrolli büroo (OFAC) sihtmärkide hulgas on rahandusosakonna finantskontrolli organ Alpha Condé..


Cato Vanem

Marcus Porcius Cato Vanem (234 eKr Tusculum – 149 eKr) oli Vana-Rooma suurkuju, kes on tuntud samavõrd nii riigitegelase kui ka kirjamehena. Tema hüüdnimi oli Censorius ('tsensor'). Teda on eristatud sama nime kandvast pojapojapojast Cato Nooremast ja teistest samanimelistest sugulastest ka lisanimega Sapiens ('tark'), Priscus ('muistne') või Major ('suurem; vanem'). Eesti keeles kasutatakse selleks lisanime Vanem.

Cato pärines plebeidest Porciuste soost, kelle esiisa kasvatas arvatavasti sigu (porcus). Rooma aristokraatia hulka pääses ta tänu hiilgavale sõjaväelisele ja tsiviilkarjäärile. Cato Vanem taotles vanade Rooma kommete säilitamist ning võitles poliitikuna mitteroomalike eluviiside, luksuse ja kreeka mõjude vastu.

Cato jõulises ja keelelt rikkas stiilis oli Itaalia folkloor põimunud kreeka kõnekunstiga. Oma "Algetega" ("Origines") pani ta aluse ladinakeelsele historiograafiale ja oli ladina proosa rajajaks. Ta mittesäilinud traktaat "Poeg Marcusele" olevat olnud isalikest manitsustest saadetud väike tollaste teadmiste entsüklopeedia. Ta tuntuim ja ainsana tervikuna säilinud töö on traktaat "Põlluharimisest" ("De agri cultura"), mis on ka varajasim täielikult säilinud ladinakeelne proosateos. Selles kasutatakse ka esimest korda sõna cultura, millest pärineb sõna "kultuur". See 170. aastatel eKr kirjutatud teos sai koos Kartaagost selle hävitamise aastal 146 eKr ära toodud ja tõlgitud Mago töödega juhiseks suurorjanduslike latifundiumite ülesehitamiseks, millel oli oma osa senise talupoegliku kultuuri laostamises ja proletaarse (varatute) kihi tekkes.


Parasiitsõna

Parasiitsõnad ehk nugisõnad on tihti korratavad tähendusvähesed täitesõnad kõnekeeles.

Parasiitsõnu kasutatakse harjumusest. Tüüpilised parasiitsõnad on "eks ju", "tead", "tähendab", "mingi", "noh", "nagu", "ehk-et", "onju" jms.


Kõnekeel

Kõnekeel ehk argikeel on igapäevases suhtlemises kasutatav keel.

Kõnekeel on kirjakeelega võrreldes vabam ja normilõdvem ning ta ei taotle teadus- või ametikeele täpsust.

Argikeele puhul kasutatakse rohkesti fraseologisme, slängisõnu.

Kõnekeelel on palju varjundeid, mis on tingitud kõneleja haridustasemest, vaimulaadist, murdetaustast, emotsionaalsest seisundist, suhtluspartnerist ja vestlussituatsioonist.


Indrek Schwede

Indrek Schwede (sündinud 16. augustil 1962) on eesti spordiajakirjanik.

Indrek Schwede lõpetas 1980. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1989. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal. Ta õpib alates 2010. aastast Tartu Ülikooli ajaloo doktoriõppes, uurimistöö teema on "Jalgpalli marginaliseerumise käik ja põhjused Eesti NSV-s" (juhendaja Tiit Rosenberg).

Indrek Schwede oli 1992. aastal ajakirja Sporditäht asutajaid ja aastani 1998 selle peatoimetaja, aastatel 1998–1999 oli ta Pühapäevalehe, 1999–2001 Eesti Päevalehe nädalalõpulisa Pluss peatoimetaja, 2003–2006 taas Sporditähe peatoimetaja. Aastast 2007 on ta ajakirja Jalka peatoimetaja.

Indrek Schwede on kuulunud Eesti Spordiajakirjanike Ühenduse juhatusse. Ta on Rahvusvahelise Spordiajakirjanike Liidu liige. Olnud 2005–2012 Eesti Curlingu Liidu president. Ta on ka Eesti Jalgpalliajakirjanike Klubi asutajaliige (1995), Eesti parima jalgpalluri valimise algataja (1992) ning lauamängude "Jalgpall" (1994) ja "Täringujalgpall" (1998) autor.


Paul Kenkmann

Paul Kenkmann (23. detsember 1945 Võhmuta vald, Järvamaa – 19. september 2001 Tartu) oli eesti sotsiaalteadlane, uuema sotsioloogia ja sotsioloogia õpetamise rajaja Eestis ning esimene sotsioloogia professor Tartu Ülikoolis. Ta pani alguse esimesele sotsiaalteaduslikule ajakirjale Estonian Social Science Online (ESSO).


Coop Pank

Coop Pank on Eesti kapitalil põhinev pank. Panga ametlik nimi on Coop Pank AS.

Panga tooteportfelli kuuluvad hoiused, äri- ja eralaenud, liising, pangakaardid, arveldusteenused, kaardimaksete vastuvõtt, faktooring, akreditiiv, privaatpangandus, kaubanduse finantseerimine ja kindlustusteenus. Coop pank omab 4% Eesti hoiuste ja pangalaenude turust ja 9% krediidiandjate turust.

Coop Pank kuulub Coop Pank kontserni, kuhu kuuluvad ka Coop Liising AS, Coop Finants AS, Coop Kindlustusmaakler AS ja SIA Prana Property (kinnisvaraalane tegevus Lätis).

Pangal on Eestis 15 kontorit ja 17 pangapunkti. Väljaspool Eestit kontoreid ja pangapunkte ei ole. Lisaks on klientidel võimalik raha välja võtta ja hoiustada gruppi kuuluvas ligi 330 kaupluses üle Eesti. Kauplustes pangaga suhtlemise võimalus loob eelduse, et pank võib olla populaarsem just eeskätt maapiirkondades, kuna toob pakutava teenuse klientidele lähemale. Coop pangal on internetipank ja mobiilipank. Coop Panga peakontor asub Tallinnas.

Pank on liitunud Eesti Panga arendatava välkmaksete süsteemiga RT1, mis annab klientidele välkmakse tegemise võimaluse. Välkmakse on Euroopa makse, mille saaja pank on liitunud välkmaksete süsteemiga. Makse summas kuni 100 000 € jõuab saajani peaaegu kohe sõltumata nädalapäevast ja kellaajast.

Coop Panga aktsiad on alates 2019. aasta detsembrist noteeritud Tallinna börsi põhinimekirjas.

Aastatel 1992–2017 kandis ettevõte nime Eesti Krediidipank.


Tsirkoon

Tsirkoon on saarsilikaatide hulka kuuluv silikaatne mineraal.

Tsirkooni idealiseeritud keemiline valem on ZrSiO₄, kuid praktikas on tsirkoonile väga omased asendumised, mille käigus on osa tsirkooniumist asendunud teiste elementidega, kõige tüüpilisemalt hafniumi, uraani ja tooriumiga. Hafnium on tsirkooni kristallis alati esindatud (hafniumi ja tsirkooniumi aatomite suhe on tavaliselt 0,02...0,04).

Tsirkoon on magmalise tekkega, kristalliseerudes varakult, mistõttu on kristallidel tavaliselt ruumi kasvada iseloomuliku kujuga piklikeks nelinurkseteks prismadeks, mille otstes on madalad püramiidid. Ehkki tsirkoon ei ole tema koostisse kuuluvate elementide väikse leviku tõttu mahuliselt kuigi oluline mineraal, on ta ometi lisaks paljudele tardkivimitele olemas peaaegu alati ka terrigeenseis setteis ja settekivimeis. Põhjuseks on tsirkooni väga hea vastupidavus murenemisprotsessidele. Tsirkoon on uraani- ja tooriumisisalduse tõttu radioaktiivne, mistõttu on tal kalduvus aja jooksul iseenda kristallstruktuuri sisemise kiirguse abil lõhkuda. Seda protsessi nimetatakse metamiktiseerumiseks.

Radioaktiivsete isotoopide poolestusaegade teadmine annab võimaluse määrata tsirkoonikristalli vanust, mistõttu on tsirkooni geoloogias väga laialdaselt kasutatud kivimite absoluutse vanuse määramisel.

Tsirkoon on peamine tsirkooniumi allikas. Tsirkooni kaevandatakse rasketest mineraalidest rikastunud liivast. Enamasti on tsirkoonikristallid ülipeente liivaterade mõõtmetega, kuid mõnikord esineb ka suuremaid kristalle, mis on läbipaistvuse korral hinnatud vääriskividena. Seda eelkõige tsirkooni kõrge murdumisnäitaja tõttu, mis teeb ta mõnevõrra sarnaseks teemandiga.


Georg Magnus Knüpffer

Georg Magnus Knüpffer (26. aprill (15. aprill vkj) 1785 Juuru – 13. aprill (1. aprill vkj) 1863 Väike-Maarja) oli Eesti vaimulik


Staniitsa

Staniitsa (vene keeles станица, ukraina keeles станиця) on ühest või mitmest asustusüksusest koosnev administratiivüksus kasakate maadel.

Venemaal on 2006. aasta seisuga staniitsasid Krasnodari krais (192), Stavropoli krais (32), Rostovi oblastis (67), Volgogradi oblastis (40), Orenburgi oblastis, Adõgees (6), Inguššias, Kabardi-Balkaarias (5), Karatšai-Tšerkessias (6), Põhja-Osseetias (7), Dagestanis ja Tšetšeenias.


Georg Knüpffer

Georg Magnus Knüpffer, Eesti vaimulik (1785–1863) Georg Martin Knüpffer, Eesti vaimulik (1850–1902)


Slangerup

Slangerup on väikelinn Taanis Sjællandi saarel Frederikssundi vallas.

1. jaanuaril 2010 elas linnas 6735 inimest.


Muqaddimah

"Muqaddimah" ehk "Al-Muqaddimah" (المقدّمة ; 'Sissejuhatus') ehk "Muqaddimah ibn Khaldūn" (araabia keeles مقدمة ابن خلدون) ehk "Prolegomena" (kreeka keeles Προλεγόμενα) on Põhja-Aafrika ajaloolase Ibn Khaldūni 1377. aastal kirjutatud raamat, mis esitab varajase vaate üldajaloole.

Ibn Khaldūn kirjutas oma töö eessõnana või esimese raamatuna oma kavandatud maailmaajaloole ("Kitāb al-'ibar ('Raamat arengust')), kuid juba tema eluajal hakati seda sissejuhatustki käsitlema iseseisva tööna.

Mõned tänapäeva mõtlejad on seda vaadelnud ka esimese tööna, mis tegeleb ajaloofilosoofiaga või sotsiaalteadustega (sotsioloogia, demograafia, historiograafia, kultuurilugu, majandusteadus). "Muqaddimah" käsitleb ka islami teoloogiat, politoloogiat ning loodusteadustest bioloogiat ja keemiat.


Rändkarplased

Rändkarplased (Dreissenidae) on limuste hõimkonda kuuluv väikeste mageveekarpide sugukond.

Rändkarplaste esindajad kinnituvad kividele või teistele kõvadele substraatidele kiuste ehk büssusniitide abil.


Aeroobne lagunemine

Aeroobne lagunemine on orgaanilise aine lagunemine mikroorganismide toimel aeroobses keskkonnas. Seda toimet või selle ärakasutamist nimetatakse aeroobseks lagundamiseks.

Aeroobseid lagundamisprotsesse kasutatakse ära näiteks teatud reoveepuhastusetappides.


ʻAşabīyah

ʻAşabīyah (araabia keeles عصبية) on sotsiaalse solidaarsusena ilmnev inimestevaheline koosluste ja kaasluste aluseks olev seotus, suhestatus ja sidusus.

Mõiste oli tuttav juba islami eelsel ajal, kuid sai tuntuks Ibn Khaldūni teosest "Muqaddimah", kus seda on esitatud inimühiskonna põhilise sidemena ja peamise ajalugu liikuma paneva motiveeriva jõuna. ʻAşabīyah ei pea tingimata olema nomaadne ega põhinema veresidemetel, pigem sarnaneb see Vana-Rooma klassikalise vabariikluse filosoofiaga ja on seotud lojaalsusega.

See sotsiaalse ühtekuuluvusega seotud side tagab ühtsuse ja grupi eneseteadvuse. Sel juhul saab rääkida neile omastest üldistest ühiselu vormidest. Ühestes ilmingutes on see ilmnev algselt nii kogukonnavaimuna kui hõimlusena, kuid arenenumal kujul ka kaasaegse rahvuslusena (natsionalismi). Samuti on sellele lähedane kommunitarismi mõiste, mis toob esile vajaduse tasakaalustada üksikisiku õigused ja huvid ühenduse kui terviku omadega. Väites, et üksikud inimesed (või kodanikud) on kujundanud kultuure ja väärtusi läbi oma kogukondade.

Tänapäeval on mõiste üldiselt analoogne solidaarsuse mõistega. Mõistel on ka negatiivne varjund, sest see võib viidata grupi lojaalsusele, mis ei sõltu asjaoludest. Seda seoses nii kuritegevuse, rahvusliku terroristliku vabadusvõitluse kui ka partisanisõjaga.


Georg Knüpffer (1850–1901)

Georg Martin Knüpffer (3. august / 15. august 1850 Väike-Maarja – 21. detsember 1901 / 2. jaanuar 1902 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1863–1869 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Tartu ülikoolis õppis ta aastatel 1870–1872 ajalugu ja 1872–1877 usuteadust. Ordineeriti 4. aprillil / 16. aprillil 1877 Peterburis õpetajaks.

Knüpffer oli 1877. aastal Peterburi Jaani koguduse adjunktõpetaja. Kutsuti 15. juunil / 27. juunil 1877 Ambla Maarja koguduse õpetajaks, introdutseeriti ametisse 11. septembril / 23. septembril 1877. Jäi veebruaris 1891 emerituuri, elas seejärel Tallinnas.

Ta oli uues kirjaviisis välja antud Uue Testamendi korrektor. Pidas 1879. aastal II üldlaulupeol kõne, mis on koos veel kolme kõnega ära trükitud.


Valdis Dombrovskise valitsus

Valdis Dombrovskis on juhtinud kolme Läti valitsust.

Valdis Dombrovskise esimene valitsus Valdis Dombrovskise teine valitsus Valdis Dombrovskise kolmas valitsus


Valdis Dombrovskise teine valitsus

Valdis Dombrovskise teine valitsus oli 3. novembril 2010 Läti Vabariigi Seimi kinnitatud Valdis Dombrovskise juhitud kahe valimisliidu koalitsioonivalitsus.


Friedrich Knüpffer

Friedrich Gustav Knüpffer (16. (vkj)/27. oktoober 1745 Kuusalu – 28. märts (vkj)/8. aprill 1790 Juuru) oli Eesti vaimulik.

Friedrich Gustav Knüpffer õppis Tallinna toomkoolis ja aastatel 1764–1768 Halle ülikoolis. Ordineeriti 21. detsembril/1. jaanuaril 1771/1772 õpetajaks.

Friedrich Gustav Knüpffer oli aastatel 1771–1790 (kutsuti 25. oktoobril/3. novembril 1771) Juuru Mihkli koguduse õpetaja. Sai Eestimaa konsistooriumi assessoriks 27. jaanuaril/7. veebruaril 1785.

Aastal 1779 ilmunud "Jutluse Ramatus" on temalt mitu eestikeelset jutlust.


Mauro-Giuseppe Lepori

Mauro-Giuseppe Lepori (sündinud 18. märtsil 1959 Luganos) on tsistertslaste kindralabt alates 2010. aastast.

16. mail 1994 valiti ta Hauterive'i kloostri abtiks ja 2. septembril 2010 tsistertslaste kindralabtiks.


Hagi Šein

Hagi Šein (ka Hagi Shein; sündinud 13. septembril 1945 Tallinnas) on juudi päritolu Eesti ajakirjanik, meediajuht ja teleõppejõud.


Artis Pabriks

Artis Pabriks (sündinud 22. märtsil 1966 Jūrmalas) on Läti poliitik, jaanuarist 2019 Läti kaitseminister.

Ta oli kaitseminister ka 2010–2014 ja enne seda 2004–2007 Läti välisminister. 1. juulist 2014 kuni 5. novembrini 2018 oli Pabriks Euroopa Parlamendi liige. Ta kuulus 2018. aastani erakonda Ühtsus. 2018 lahkus ta erakonnast ja kandideeris 2018. aasta seimi valimistel valimisiidu Arengu eest/Poolt! nimekirjas ning osutus valituks.


Helsingi Eesti Maja

Helsingi Eesti Maja (soome keeles Viro-keskus) on Eesti Maja Soome pealinnas Helsingis. See asub aadressil Sörnäisten rantatie 22.

Helsingi Eesti majas tegutsevad Eesti-Soome kultuuri-, haridus-, turismi- ja majandussuhteid korraldavad organisatsioonid. Hoonesse koliti 2010. aastal. Enne Sörnäisten rantatiele kolimist asus Eesti maja Helsingis Mariankatul.

Eesti Maja asub Helsingi vanas elektrijaamas, mis ehitati aastail 1908–1913. Majas on kasulikku pinda 624 m². Majas asub suurim eestikeelne raamatukogu väljaspool Eestit. Tuglase seltsi Balti raamatukogus on 33 000 eestikeelset, 1200 lätikeelset ja 800 leedukeelset teost.


Heiki Lindpere

Heiki Lindpere (sündinud 8. jaanuaril 1949 Tallinnas) on eesti õigusteadlane.

Ta lõpetas 1968. aastal Tallinna Merekooli tehnik-laevajuhina. Aastal 1976 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli juristina; aastal 1984 kaitses õigusteaduste kandidaadi kraadi Nõukogude Liidu Teaduste Akadeemia Riigi ja Õiguse Instituudis.

Heiki Lindpere on töötanud muu hulgas Eesti Merelaevanduses tüürimehena, Eesti NSV Teaduste Akadeemia teadussekretärina, Eesti Merelaevanduse peajuristina, Tartu Ülikooli õigusinstituudi direktori ja mereõiguse professorina, Eesti Mereakadeemia teadusprorektori ja mereõiguse professorina ning Akadeemia Nord õigus- ja rahvusvaheliste suhete instituudi direktorina.

Ta on Haagi Alalise Vahekohtu liige ning lepitaja ja vahekohtunik riikidevahelistes mereõiguse alastes vaidlustes.

Alates juulist 2010 töötab ta Tallinna Tehnikaülikooli sotsiaalteaduskonna õiguse instituudis tehnoloogiaõiguse õppetooli teadurina.

24. novembril 2010 valiti ta Eesti Mereakadeemia rektoriks. Rektori viieaastane ametiaeg algas 1. jaanuaril 2011. Haridus- ja teadusminister Jaak Aaviksoo vallandas mereakadeemia rektori Heiki Lindpere 28. novembril 2012 koolis järelevalve käigus tuvastatud olematu personalipoliitika, eelarve- ja finantsdistsipliini rikkumiste tõttu.


Arnold Johann Knüpffer

Arnold Johann Knüpffer (17. detsember/28. detsember 1707 Jõelähtme – 19. detsember/30. detsember 1755 Kuusalu) oli Eesti vaimulik.

Knüpffer immatrikuleeriti 6. septembril 1729 Halle ülikooli, 30. oktoobril 1730 Jena ülikooli. Ordineeriti õpetajaks 3. detsembril/14. detsembril 1735.

Oli aastatel 1735–1755 (kutsuti 10. detsembril/21. detsembril 1734) Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja.


August Vares

August Vares (16. juuni 1899 Vana-Võidu vald, Viljandimaa – 26. oktoober 1985 London) oli Eesti sõjaväelane (kaptenmajor).


Apolo Nsibambi

Apolo Robin Nsibambi (27. oktoober 1940 – 28. mai 2019) oli Uganda poliitik ja politoloog.

5. aprillist 1999 kuni 25. maini 2011 oli ta Uganda peaminister.

Ta õppis Londoni Ülikoolis majandusteadust ja Chicago Ülikoolis politoloogiat ning kaitses Nairobi Ülikoolis doktorikraadi.

Aastatel 1978–1983 ja 1985–1987 oli ta Makerere ülikooli sotsiaalteaduskonna dekaan ning seejärel kuni 1990. aastani politoloogiaosakonna juhataja.

Aastatel 1996–1998 oli ta avalike teenuste minister ja 1998–1999 haridus- ja spordiminister.

Ta kuulub erakonda Rahvuslik Vastupanuliikumine.


Arend Johann Knüpffer

Arend Johann Knüpffer (1673 Märjamaa – 17. august/28. august 1713 Kuusalu) oli Eesti vaimulik.

Õppis Tallinna gümnaasiumis. Immatrikuleeriti 15. septembril 1691 Tartu-Pärnu ülikooli, siis 5. septembril 1692 Wittenbergi ülikooli, kus sai 16. oktoobril 1694 magistriks, immatrikuleerus aastal 1698 veel Leipzigi ülikooli. Ordineeriti 22. oktoobril 1700 õpetajaks.

Oli aastatel 1700–1713 Jõelähtme Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja. Kuid 1710 aasta alguses põgenes Tallinna, ent oli aasta lõpus (pärast katku ja vene sõjaväe laastamistööd) tagasi Jõelähtmes, teenides siis ka Kuusalu, Harju-Jaani, Jüri ja Hageri kogudust. Aastatel 1711–1713 teenis veel Kuusalu Laurentsiuse kogudust.


Andreas Knüpffer

Andreas Knüpffer (1635 Greiz, Vogtland – veebruar 1705 Märjamaa) oli Eesti vaimulik.

Andreas Knüpffer sündis Greizis (praeguse haldusjaotuse järgi Tüüringi liidumaal). Ta immatrikuleerus aastal 1656 Leipzigi ülikooli ning aastal 1662 Jena ülikooli. Ordineeriti 25. juunil 1671 õpetajaks.

Oli aastatel 1671–1674 Märjamaa Maarja koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1674–1705 oli sama koguduse õpetaja. Sai mais 1692 Maa-Lääne praostkonna praostiks. Tema pani aluse Knüpfferite suguvõsale Eestimaal.


Jüri Georg Kimmel

Jüri Georg Kimmel (11. mai/23. mai 1899 Palamuse – 18. juuli 1982 Põlva) oli eesti vaimulik

Kimmel õppis Mõisamaa vallakoolis, Palamuse köstrikoolis ja Kaarepere ministeeriumikoolis. Aastal 1914 astus ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi, ent sõjaolukorra tõttu oli ta sõjaolukorra tõttu sunnitud õppima Riia Nikolai I Gümnaasiumis. Samuti võttis ta osa Vabadussõjast Kuperjanovi jalaväepataljoni koosseisus. Hugo Treffneri Gümnaasiumi lõpetas ta aastal 1920. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1920–1927. Ülikooli ajal oli ta Akadeemilise Usuteadlaste Seltsi asutajaliige ja esimees aastal 1923, Eesti Kristliku Üliõpilasühingu abiesimees ja Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Juba aastal 1922 töötas ta usuõpetajana. Kimmel tegutses koos Tallmeistri, Kuljuse ja Tennmanniga Protestantlikus Ühingus. Prooviaastale läks ta aastal 1924 Viru-Nigula kogudusse Aleksander Alveri juurde. Ent kõigest kaheks kuuks. Lahkumise põhjuseks toob ta "tollekordsed hingelised vastuolud ja pettumused". Aleksander Alver (6. augustil 1924) kirjutas tema kohta: "Tal paistab umbrohtu ja nisu mõlemaid hinges hästi palju olevat – ja on raske teada, kumb ülekaalu viimaks oma kätte võtab". Kimmel töötas vahepealse aja mitmes koolis usuõpetajana, aastal 1933 jätkas ta prooviaastat Tartu Peetri kogudus Gustav Rutopõllu juures. 2. septembril 1934 ordineeriti ta Tallinna Toomkirikus õpetajaks.

Aastatel 1934–1937 oli ta Tartu praostkonna vikaarõpetaja, aastatel 1937–1939 oli ta Tartu Ülikooli koguduse õpetaja Johan Kõpu isiklik adjunkt. Aastatel 1940–1945 oli ta Tartu Ülikooli ja Tartu Jaani koguduse õpetaja, aastal 1946 oli ta Tartu Ülikooli koguduse hooldajaõpetaja. Aastatel 1945–1982 oli ta Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja, hooldades aastal 1945 Kanepi Jaani kogudust. Ta oli aastatel 1944–1949 Lõuna-Eesti kirikuelu korraldaja ja aastatel 1945–1949 konsistooriumi assessor.

Alates sügisest 1937 kuni kevadeni 1940 ta arendab nende Evald Saagi abil heebreakeelse ja kreekakeelse Piibli seletamist, "et saaks jumalasõnale lähemale". Talle anti tegeliku usuteaduse alal magistrikraad. Ta oli aastatel 1941–1949 Usuteaduse Instituudi dotsent.

Jüri Kimmel suri 18. juulil 1982 Põlva kirikus, kui ta valmistus pühapäevaseks jumalateenistuseks.


Karplik murre

Karplik murre ehk karpjas murre on amorfsetele tahkistele ja puuduva või halva lõhenevusega mineraalidele omane viis mehaanilisel purunemisel jaguneda siledate kõverjooneliste ja läikivate pindadega fragmentideks. Karplikuks murdeks nimetatakse nii vastava murdepinna tekkimist kui ka murdepinda ennast.

Karpliku murdega on näiteks purunenud klaasi teravad servad. Karplikku murret võib näha ka tahke pigitüki purustamisel. Samasugune murdepind on omane ka mõnedele mineraalidele, mille kristallstruktuuris pole nõrku tasandeid, mida mööda eelistatult lõheneda. Selliste mineraalide tuntuim esindaja on kvarts.

Karplikuks nimetatakse vastavat murdepinda seetõttu, et sageli on ta kaarjas ehk võib meenutada kujult karbi ühe poolme jäljendit.

Mõned karplikku murret omavad materjalid olid eelajaloolisel ajal teravate lõikavate servade tõttu hinnatud tööriistade tegemise materjalina. Selliste materjalide hulka kuuluvad ränikivi ja obsidiaan ehk vulkaaniline klaas.

Kuna materjalidel, millel esineb karplik murre, puuduvad eelistatud lõhenemistasandid, siis saab murde järgi kindlaks teha, kui suured jõud on murde põhjustanud. Insenerid kasutavad selliseid materjale, et välja selgitada, kui suured ja mis suunalised jõud mõjusid mingile kehale selle purunemise ajal. See on võimalik sellepärast, et karplik murre tekib üksnes mehaanilise jõu mõjul, aga mitte näiteks suure külma käes.


Kairi Kasearu

Kairi Kasearu (sündinud 29. veebruaril 1980) on eesti sotsioloog.

Tema peamised uurimisteemad jagunevad perekonnasotsioloogia, militaarsotsioloogia ja sotsiaalse ebavõrdsuse valdkondade vahel. Ta on avaldanud töid perekonna muutuste, perestruktuuri, põlvkondadevaheliste suhete, NEET-noorte, militaarperede, ajateenistuse mõjude ning reservväelaste kaitsetahte teemadel.


Kuštšovskaja

Kuštšovskaja on staniitsa Venemaal Krasnodari krais, Kuštšovskaja rajooni ja Kuštšovskaja külaasunduse keskus. Asub umbes 180 km Krasnodarist põhja pool Jeja jõe ääres.

Staniitsa rajasid Musta mere kasakad 1794. aastal.

Staniitsa lähedal asub sõjaväelennuväli.


Vihased koprad

"Vihased koprad" on Ameerika Ühendriikide Annie auhinna võitnud joonissari, mille autor on Mitch Schauer. Seriaal valmis aastatel 1997–2001 filmiettevõttes Nickelodeon Animation Studios.

Eestis on seda sarja näidanud TV1 ja TV3. Eestikeelset teksti loeb Meelis Sepp.

Joonissarja peategelasteks on kaks kopra venda Norbert ja Dagget.


Tsüklomorfoos

Tsüklomorfoosiks nimetatakse hüdrobioloogias vees hõljuvatele organismidele (plankteritele) omast eri põlvkondade kehakuju aastaajalist muutumist. Neid erineva kehakujuga isendite põlvkondi nimetatakse temporaalvariatsioonideks.

Tsüklomorfoosi esineb keriloomadel, mitmetel vetikatel, vesikirbulistel jt.

Tsüklomorfoosi esinemine mingil liigil on geneetiliselt fikseerunud ja see sõltub vee temperatuurist jm ökoloogiliste tegurite aastaajalisest varieeruvusest.


Piimjas planaar

Piimjas planaar (Dendrocoelum lacteum) on lameusside hõimkonda kuuluv liik ripsusside klassist. Ta on laialt levinud paljudes madalike järvedes ja jõgedes, sealhulgas Eestis.

Piimja planaari keha on lai ja selgmiselt-kõhtmiselt (dorsoventraalselt) lamendunud. Keha on kuni 25 mm pikkune. Tema keha on väga kleepuv.


Harjasliimukas

Harjasliimukas (Hediste diversicolor) on sugukonda Nereidae kuuluv hulkharjasussiliik.

Tema keha pikkus on kuni 120 mm pikkune ja see on natuke lamendunud. Kehalülide arv on üle 100.

Harjasliimukas elab enamasti jõesuudmete liivas ja mudas. Eestis esineb teda Läänemeres, kus on tavaline.


Avatša abajas

Avatša abajas (vene keeles Авачинская бухта ehk Авачинская губа) on aastaringselt jäävaba laht Vaikse ookeani idaosas Kamtšatka poolsaare kagurannikul, Avatša lahe siseosa. Selle pikkus on 24 km, suurim laius 3 km, pindala 215 km² ja sügavus kuni 26 meetrit. See on suuruselt teine abajas maailmas. Sinna mahuks kogu maailma laevastik.

Avatša abajasse suubuvad Avatša ja Paratunka jõgi. Abaja rannikul paiknevad Petropavlovsk-Kamtšatski ja Viljutšinsk. Petropavlovsk-Kamtšatskis on kala- ja kaubasadam ning mereväebaasid.

Avatša abaja omapäraseks sümboliks on abaja suudmealas paiknevad kaljud "Kolm venda" ("Три брата"). Legendi järgi olid need kaljud muinasajal kohalike hõimude noormehed. Elanikele tõi suurt kahju tsunamid, mille eest vennad otsustasid oma rahvast kaitsta. Nad seisid abaja suudmesse ega lubanud hiidlainetel randa jõuda. Niimoodi seisavadki nad siiani.

Venelased avastasid Avatša abaja 1703. aastal.


George Washington (laev)

George Washington (täisnimega USS George Washington (CVN-73) on Ameerika Ühendriikide sõjalaevastiku kuues Nimitz-klassi lennukikandja.

"George Washingtoni" ehitamiseks sõlmiti 27. detsembril 1982 ettevõttega Newport News Shipbuilding. Sellele pandi kiil 25. augustil 1986. Laeva ristis 21. juulil 1990 Barbara Bush, kes sel ajal oli esimene leedi. USA merevägi võttis laeva kasutusele 4. juulil 1992.

Laeva kodusadam on Yokosuka mereväebaas Jaapanis.

Lennukikandja on nime saanud esimese USA presidendi George Washingtoni järgi. 15. novembril 1781 kirjutas ta: «Ilma otsustava mereväeta ei saa me teha midagi otsustavat, ent koos sellega saame kõike auväärset ja otsustavat.» Need sõnad on graveeritud laeva kvartertekil olevale mälestustahvlile.


36 strategeemi

"36 strategeemi" ehk "36 sõjakavalust" (hiina keeles traditsioonilises kirjas 三十六計, lihtsustatud kirjas 三十六计 (Sānshíliù jì) on Hiina kirjutis elus toimetulekuks kasutatavatest 36 salaplaani tüübist.


Luule Tull

Luule Tull (sündinud 16. oktoobril 1942 Eismal) on eesti mootorrattasportlane.

Ta lõpetas 1960. aastal Rakvere 1. Keskkooli.

Aastatel 1966–1991 võitis Luule Tull NSV Liidu meistrivõistlustel ringraja-, hipodroomi-, krossi- ja mitmepäevasõidus kokku 21 kuld-, 7 hõbe- ja 3 pronksmedalit. Eesti meistriks on ta tulnud 42 korda.

Ta on muu hulgas töötanud Rakvere EPT-s autojuhina ja pidanud Eisma rannas kalapüügifirmat.


Sõja seadused

"Sõja seadused" (hiina keeles Sūnzǐ Bīngfǎ, lihtsustatud hiina kirjas 孙子兵法, traditsioonilises hiina kirjas 孫子兵法) on Hiina esimene ja kõige tähtsam sõjandusalane kanooniline teos, mille autoriks peetakse arvatavasti 6. sajandil eKr Kevadete-sügiste ajajärgul elanud Sunzid. Rööpnimena on arvatava autori järgi teose kohta käibel ka "Sunzi".

Hiina vahetut ja elulist mõttelaadi pole huvitanud üldiste seaduste ja eritunnuste määratlemine. Juba nende hieroglüüfkirjastki nähtub, et nad on püüdnud piiritleda elu üheste kujude ühiseid vorme. Nende kaanonid pole mõeldud niisama lugemiseks vaid süvenemiseks ja päheõppimiseks. Kaanonit tähistav sõna jing viitab elu enese lõputu vormipaljususe ja loovuskülluse ühismustri kirjanduslikule kujundile (metafoor). See ei sisalda ideid ega loogilist mõistete süsteemi, kuna ei taanda elutäiust mõistusele omastele kalduvustele. See õpetab vahetut ja terviklikku tunnetust, et anda inimesele elu sündmustevoolus tõene suund. Ta ei kuuluta ja nimeta, vaid suunab ja viitab.

Koos Yi Jingi ning Laozi ja Kong Fuzi töödega iseloomustab Sunzi teos parimal viisil hiinaliku mõtte eripära.


Moritz von Wrangel

Moritz von Wrangel (ka Mauritius von Wrangel; mõnikord kasutati tema nime ka ilma aadliseisusele viitava partiklita "von") oli Tallinna piiskop (täpsemalt elekt ehk valitud piiskop) aastatel 1558–1560.

Moritz pärines Wrangeli aadlisuguvõsast ja oli sündinud Tartu piiskopkonnas. Tema nooruse ja ülikooliõpingute kohta pole aga midagi teada. 1546. aastaks oli temast aga saanud juba Tartu toomkapiitli dekaan ning 1549. aastal on teda esimest korda mainitud Tartu toompraostina. 1550. aasta esimesel poolel on teda aga taas mainitud dekaanina, kuid aasta lõpus oli temast uuesti saanud toompraost. Tõenäoliselt oli see ametikohtade vahetus seotud Tartu piiskopi Jodokus von der Recke viimastel valitsusaastatel toimunud segadustega piiskopkonna valitsemises; näib, et eelmine toompraost Johann von Stackelberg keeldus 1549. aastal ametist lahkumast ning seetõttu saigi Wrangel end lõplikult praostikohal sisse seada alles aasta hiljem.

Wrangelil olid tihedad seosed ka Tallinna piiskopkonnaga. Tõenäoliselt sai temast 1557. aastal või isegi varem piiskop Friedrich von Ampteni koadjuutor. Kuid et sellele ei õnnestunud hankida paavsti toetust, oli tema koadjuutoripositsioon kanoonilise õiguse koha pealt siiski õigustühine. Ampten suri tõenäoliselt 1557. aasta oktoobris ning seejärel valis Tallinna toomkapiitel Wrangeli uueks piiskopiks. Pole selge, millal see täpselt juhtus, Wrangelit on esimest korda elektina mainitud 1558. aasta märtsis. Paavsti kinnitust oma piiskopikohale ta ei saanudki.

1560. aastal, kui Ivan IV oli ligi pool Liivimaad vallutanud ning Liivi ordu osutus võimetuks vastupanu osutama, otsustas Wrangel oma piiskopikoha Kuramaa ja Saare-Lääne piiskopi Johann von Münchhauseni eeskujul hertsog Magnusele maha müüa. Et tegemist oli ainult vaimuliku ametikohaga ja Magnus kunagi Tallinna ei jõudnud, on kaheldav, et ta tegelikult Tallinna piiskopina tegutses. Wrangel siirdus aga Magnuse juurde Kuressaarde, kus teda on mainitud veel 1562. aastal.


Carl Magnus Johann Knüpffer

Carl Magnus Johann Knüpffer (16. mai / 27. mai 1781 Kuusalu – 24. november / 6. detsember 1808 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Õppis Jena ülikoolis, immatrikuleerus 4. augustil / 16. augustil 1807 Tartu ülikooli. Ordineeriti 4. augustil / 16. augustil 1807 õpetajaks.

Oli aastatel 1807–1808 Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja.


Ühepäeviklased

Ühepäeviklased (Ephemeridae) on putukate klassi ühepäevikuliste seltsi kuuluv sugukond.

Ühepäeviklasi on kirjeldatud umbes 150 liiki kõikjal maailmas peale Austraalia ja Okeaania ning Antarktika.

Need on kuni 3,5 cm pikkused putukad, ühepäeviklaste kohta suhteliselt suured. Neil on kaks või kolm sabaniiti ja omapärase mustriga tiivad.

Ühepäeviklaste vastsed on pikliku silinderja keha ja tugevate kaevejalgadega . Nad kaevavad käike aeglase vooluga jõgede savises põhjas . Vastsed on peamiselt lihatoidulised ja kas röövputukad või raipesööjad. Mõned söövad ka detriiti.


Christian Georg Magnus Knüpffer

Christian Georg Magnus Knüpffer (21. veebruar / 3. märts 1752 Kuusalu – 24. detsember / 5. jaanuar 1806/1807 Kuusalu) oli Eesti vaimulik.

Knüpffer õppis Greifswaldi ja Göttingeni ülikoolis. Ordineeriti õpetajaks 2. aprillil / 13. aprillil 1777.

Ta oli aastatel 1777–1806 (kutsuti 16. märtsil / 27. märtsil 1777, introdutseeriti 14. mail / 25. mail 1777) Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja. Ülemapellatsioonikohtu liige 29. jaanuarist / 9. veebruarist 1789, Eestimaa konsistooriumi assessor 26. jaanuarist / 6. veebruarist 1798.


Lundi peapiiskopkond

Lundi peapiiskopkond oli katoliiklik piiskopkond, mis moodustati 1103. aastal. Taani kuningriigile kuulunud Lõuna-Skandinaavias Skåne maakonnas asunud Lundi peapiiskopkond allus otse Rooma paavstile ning oli Eestimaale ristiusu levitamise keskus 12. sajandil ning ka vaimulik võimukeskus. Pärast Tallinna, Lihula ja Virumaa piiskopkonna asutamist allusid Põhja-Eesti alad ja piiskopkonnad kuni 1561. aastani Lundi peapiiskopkonnale ja Lundi peapiiskopile.

Ristiusu levitamine Taani ja Rootsi aladel algas 9. sajandil Prantsusmaa kirdeosas asuvast Reimsi peapiiskopkonnast. Nii näiteks tegelesid sellega Reimsi peapiiskop Ebbo ja Hamburgi-Bremeni peapiiskopkonnast peapiiskop Ansgar, kes levitasid ristiusku isiklikult ning ka misjonäride abiga, kuid ilma erilise eduta seni valitsenud paganlusega võitlemisel. Ristiusu levitajate – misjonäride - tegevusel oli kandepinda vaid Jüüti poolsaarel, Schleswigis, Ribes ja Århusis, kus asutati 946. aastal Hamburgi-Bremeni sufragaanpiiskopkonnad.

Valitsevaks riigiusuks sai ristiusk Taanis alles kuningas Svend Harkhabeme (960–1014) ja tema poja Knut Suure (1014–1035) valitsemisajal. Svend ja Knut Suur olid Põhja-Euroopat ja Inglismaad hõlmava Taani impeeriumi valitsejad, Svendi ajal ehitati ka Lundi esimene kirik.

Kuningas Knut Suure kavade kohaselt pidi Lundist saama Skandinaavia metropol vastukaaluks Inglismaal asuvale Londonile. Lund oli kuningate residents ning tal oli suurem tähtsus kui teistel tolleaegsetel Taani linnadel Roskildel ja Ringstadil. Lundis peeti 1177. aastal Taani kuninga Knut VI pulmapidustused Heinrich Lõvi tütre Saksi Gertrudega; krooniti Taani kuningas Valdemar II Võitja 1202. aastal ja 1409. aastal sõlmiti Pommeri Eriku (kes oli Kalmari uniooni ja Rootsi ja Norra kuningas) abielu Inglismaa Philippaga.

12. sajandil oli Lundi linn Skandinaavia maade keskus, (metropolis Daniæ, caput ipsius regni), kuid pärast 1172., 1234., 1263., 1287., 1678., 1711. aasta sõjakahjustusi ning eriti 1452. aasta Rootsi kuninga Karl Knutssoni põhjustatud hävingut kaotas linn oma kunagise tähtsuse ja mõjuvõimu, mis kadus lõplikult pärast seda, kui Roskilde rahulepingu alusel 1658. aastal loovutas Taani Lõuna-Rootsi piirkonnad Skåne, Hallandi ja Blekinge Rootsi kuningriigile.

Esimeseks Lundi piiskopiks määras Knut Suur 1022. aastal Bernardi, kes oli varem tegutsenud viis aastat Islandil. Seejärel määras Knut omal valikul Inglismaal Canterbury peapiiskopi pühitsetud kirikuteenistujad (Roskilde piiskopi Gerbrandi jt), rikkudes sellega Hamburgi peapiiskopi Libentius II (1029–1032) õigust määrata ametisse Skandinaavia maade tekkiva kirikuorganisatsiooni juhte. Lund hakkas omandama vaimuliku keskuse tähtsust aga alles pärast seda, kui Svend Estridsen eraldas Skåne piirkonna kogudused Roskilde piiskopkonnast (1048) ning loodi eraldi Lundi ja Dalby piiskopkonnad, mis 1060. aastal ühendati Lundi piiskopkonnaks. 1065. aastal moodustati Taanis viimased Viborgi ja Börglumi piiskopkonnad. Taanis ja Lõuna-Rootsis asutatud piiskopkonnad allusid siiski veel Hamburgi-Bremeni peapiiskopkonnale, mille peapiiskoppideks olid Adalbert Bremenist (–1072) ja Liemar (1072–1101).


Kodanikupäev

Kodanikupäev on tähtpäev Eesti Vabariigis, mida tähistatakse igal 26. novembril, ja mis on ellu kutsutud teadvustamaks kodanikustaatust. Ühtlasi soovitakse selle tähtpäevaga tõsta kodanikuuhkust.

Kodanikupäev on orienteeritud kõigile Eesti kodanikele ja kodanikuks pürgijaile sõltumata rahvusest. Kodanikupäev on üleriigiline ning toetub eelkõige kohalikule initsiatiivile ning on enamjaolt teabepäev.

Kodanikupäevaks valiti 26. november seetõttu, et 26. novembril 1918 andis Maanõukogu välja määruse Eesti kodakondsuse kohta (Maanõukogu määrus Eesti demokratilise vabariigi kodakondsuse kohta).

Kodanikupäeva tähistatakse alates 1998. aastast.


Oskar Gerhard Guido Meder

Oskar Gerhard Guido Meder (24. veebruar/8. märts 1885 Perm – 10. detsember 1947 Leipzig) oli Eesti ja Saksamaa vaimulik.

Meder sündis Venemaal, Permis inseneri pojana. Õppis Tartus gümnaasiumis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1903–1908. Prooviaastal oli ta Tartus ja Vändra Martini koguduses. Ordineeriti 14. septembril 1910 Tallinnas õpetajaks.

Oli aastatel 1910–1911 Eestimaa vikaarõpetaja. Oli aastatel 1911–1926 Märjamaa Maarja koguduse õpetaja, olles aastatel 1920–1921 veel Maa-Lääne praostkonna praost. Aastatel 1926–1930 oli Tallinnas Diakonissiasutuse rektoriks. Lahkus aastal 1930 Saksamaale. Oli suvel 1930 tööl Leipzigi Diakonissiasutuses. Oli aastatel 1930–1947 õpetajaks Leipzigi Thomaskirches.

Ta asutas aastal 1912 Märjamaale esimese lasteaia. Lasteaednikuks sai Kasti külast Karu sauna perest noorema tütre Mari Karu, kes sai koguduse kulul Tallinnas väljaõppele.


Võrgendehmeslased

Võrgendehmeslased (Polycentropodidae) on ehmestiivaliste seltsi kuuluv putukate sugukond.

Eestis on vähemalt seitse liiki: Polycentropus flavomaculatus (harilik võrgendehmeslane) Holocentropus picicornis Plectrocnemia conspersa (suurpea-ehmeslane) Neureclipsis bimaculata (täppehmeslane) Cyrnus flavidus (harilik konksehmeslane) Cyrnus trimaculatus Holocentropus dubius (harilik sooehmeslane)


Jõe-ehmeslased

Jõe-ehmeslased (Hydropsychidae) on ehmestiivaliste seltsi kuuluv putukate sugukond.

Eestis on vähemalt viis liiki: Hydropsyche pellucidula (harilik jõe-ehmeslane) Hydropsyche contubernalis (hele jõe-ehmeslane) Hydropsyche angustipennis (tume jõe-ehmeslane) Hydropsyche siltalai (väike jõe-ehmeslane) Cheumatopsis lepida (karvapea)


Must sõstar

Must sõstar (Ribes nigrum) kuulub sõstraliste sugukonda kuuluvasse perekonda sõstar. Tegu on varaviljuva kergesti paljundatava marjakultuuriga, mille vilju (marju) hinnatakse suure C-vitamiini sisalduse poolest. Must sõstar on pärismaine Kesk- ja Põhja-Euroopas ning Põhja-Aasias. Eestis tavaline aiataim ka ravimtaim. Musta sõstart kultiveeriti 11. sajandil Venemaa kloostrites, linnades ja asundustes. Kasvatus Euroopas algas arvatavasti 17. sajandist.


Desulfaatijad bakterid

Desulfaatijad bakterid on kemoorganotroofsed bakterid, kes saavad eluks vajaliku energia desulfatatsiooniprotsessist. Neid on teada vähemalt 7 perekonda, tuntumad neist on Desulforomonas ja Desulfovibrio.

Desulfaatijad bakterid elavad ainult anaeroobsetes tingimustes ja on seega obligaatanaeroobid.


Ostuvaba päev

Ostuvaba päev on rahvusvaheline konsumerismi kriitilisusele üles kutsuv päev. Ostuvaba päev on USA-s ja Kanadas novembri viimasel reedel, mis tavaliselt on tänupühale järgnev päev, ning mujal maailmas novembri viimasel laupäeval.

Esimest korda peeti ostuvaba päeva Vancouveris 1992. aasta septembris, Eestis aga 2002. aastal.


Käsna-Kalle Kantpüks

"Käsna-Kalle Kantpüks" on ameerika joonissari, mille autor on merebioloog Stephen Hillenburg. Seriaali hakkas 1999. aastal tootma Nickelodeon Animation Studios.

Sari on võitnud Emmy.

Eestis näitasid/näitavad sarja TV3, Kanal 2 ja Nickelodeon. Eestikeelset teksti on lugenud Ardo Ran Varres.


Desulfatsioon

Desulfatsioon on anaeroobse hingamise tüüpe, mida kasutavad desulfaatijad bakterid. Desulfatatsioonil kasutatakse elektronide lõppaktseptorina sulfaati (SO₄²⁻) või viimase redutseerimisel saadud vaheühendeid, nt sulfitit (SO₃²⁻) ja tiosulfaati (S₂O₃²⁻). Protsessi lõppsaadused on elementaarväävel (S₂) ja vesiniksulfiid (H₂S) .


Sulfaatijad bakterid

Sulfaatijad bakterid on kemolitotroofsed bakterid, kes saavad elutegevuseks vajaliku energia sulfatsiooniprotsessist.

Tuntuimad sulfaatijad bakterid on perekonnast Thiobacillus.


Vee kvaliteet

Vee kvaliteet on vee koostise ja omaduste sobivuse aste teatud otstarbeks.

Vee kvaliteedi määramiseks tehakse sageli kindlaks vee keemilised, füüsikalised ja bioloogilised omadused ning saadud kvaliteediandmete põhjal otsustatakse selle sobivus mingiks kindlaks otstarbeks (nt sobivus joogiveeks).


Pelobiondid

Pelobiondid on veeorganismid, kes asustavad ainult veekogu mudast põhja. Kui pelobiondid elavad ainult mudasel põhjal, siis pelofiilid eelistavad asustada mudast põhja, kuid neid võib harvem leida ka teistelt settetüüpidelt.


Pelofiilid

Pelofiilid on veeorganismide (täpsemalt põhjaelustiku) ökoloogiline rühm, kes eelistavad elada veekogu mudasel põhjal, kuid neid võib harvem leida ka teistelt settetüüpidelt. Ainult mudasel põhjal elutsevad organismid on pelobiondid.


Mudaelustik

Mudaelustik ehk pelon ehk pelos veekogu bentaali mudaseid piirkondi asustavate veeorganismide kogum. Mudaelustiku organisme kutsutakse limikoolideks.

Limikoolid, kes elavad sette pinnal, moodustavad epipeloni, ja mudasette sees elavad moodustavad endopeloni.

Mudaelustiku moodustavad peamiselt pelobiondid, ubikvistid ja pelofiilsed veeorganismid. Et veekogu põhjamudas on sageli hapnikuolud halvad, siis need organismid taluvad enamasti hästi hapniku vähesust, mõned ka lahustunud hapniku täielikku puudumist.

Mudaelustiku tüüpilised esindajad on mitmesugused bakterid, protistid, keriloomad, väheharjasussid), teatud putukavastsed (eriti surusääsklaste vastsed) jmt.


EOD

EOD (ingliskeelsest nimetusest eBook on Demand – "e-raamat nõudmisel") on teenus, millega pakutakse raamatukogude lugejatele võimalust tellida autoriõiguste kaitse alt vabast raamatust kvaliteetne PDF-vormingus digitaalkoopia ehk e-raamat.

Euroopa raamatukogud säilitavad miljoneid aastatel 1500–1900 välja antud raamatuid, millega nende väärika ea ja harulduse tõttu saab sageli tutvuda ainult raamatukogus. EOD-teenuse eesmärk on digiteerida lugejate soove arvestades miljonid trükised ning teha need e-raamatu failidena kättesaadavaks.

EOD juhtlause on "Kingi raamatule uus elu!"


Kompostimine

Kompostimine ehk komposteerimine on orgaanilise aine, näiteks aia- või toidujäätmete, sihipärane aeroobne lagundamine mikro- ja makroorganismide abil. Protsessi käigus toimub orgaanilise aine bioloogiline lagundamine ja stabiliseerimine. Kompostimine tagab ebameeldiva lõhnata, huumusrikka ja stabiilse lõppsaaduse ehk komposti. Üldistatud kompostimise võrrand on järgmine:

Orgaaniline aine + O₂ → huumuseline aine + CO₂ + H₂O + soojus + mineraalsed saadused.


Wujingqishu

Seitse Sõjakaanoni raamatut ( traditsiooniline Hiina : 武經七書; lihtsustatud hiina : 武经七书; pinyin : Wǔjīngqīshū; Wade-Giles : Wu Ching ch'i shu) on Vana Hiina seitse tähtsat sõjalist klassikalist teksti. Nende seas ka Sunzi Sõjakunst. Tekstid kanoniseeriti selle nime alla 11. sajandil pKr ja alates Songi dünastia ajast kuulusid need enamusse sõjalistesse entsüklopeediatesse. Nii nagu kõikidel bürokraatidel tuli õppida ja teada Konfutsiuse töid, oli impeeriumi ohvitseridele kohustuslik, kas mõnede või kõikide nende tööde lugemine ja tundmine.


Sotsiaalne sidusus

Sotsiaalne sidusus on ühiskonna suutlikkus kindlustada oma ühtsus ning liikmete võrdsus ja heaolu. Mõistet kasutatakse sotsiaalpoliitikas, sotsioloogias ja politoloogias, kirjeldamaks sidemeid või "liimi", mis toob inimesi ühiskonnas kokku ja hoiab neid ühes. Seda eriti seoses kultuurilise mitmekesisusega.

Sidusus tugineb sotsiaalsele usaldusele, kindlustundele, vastastikusele abistamisele, jagatud väärtustele ja võrdsetele võimalustele. Sellega on seotud sotsioloogilised struktuurse funktsionalismi ja poliitilise konservatismi teooriad.


Politseivalitsus (Venemaa)

Kubermangulinnade Korra- ehk Politseivalitsus (vene Управа Благочиния, saksa Polizeiverwaltung) oli Vene keisririigis 1782. aastal loodud halduspiirkondade korrakaitseasutused. Politseivalitsused kuulusid Venemaa keisririigi halduspiirkondade – kubermangude kubermanguvalitsuste koosseisu ning tegelesid korrakaitse- ja heakorraküsimustega.


Taimetoiteained

Taimetoit(e)ained ehk toitesoolad (vene keelest otse tõlgituna ka biogeenid) on taimede (sh vetikate) kasvuks vajalikud anorgaanilised ühendid, mis sisaldavad taimele vajalikke toiteelemente. Hüdrobioloogilises kirjanduses ka lihtsalt toiteained (aga mitte toitained).

Tähtsamad taimetoiteained on mitmed fosfori- ja lämmastikuühendid (eriti nende soolad), ammooniumiühendid jt.

Fosfori- ja lämmastikuühendite liiasus mingis veekogus võib põhjustada veeõitsenguid ja hilisemat eutrofeerumist, nende vähesus aga piirab eeskätt fütoplanktoni ja -bentose kui olulisimate esmasprodutseerijate hulka vees.


Kuvšinovo

Kuvšinovo on linn Venemaa Tveri oblastis, Kuvšinovo rajooni keskus. Asub Tverist 120 km lääne pool Ussuga jõe ääres.

Kuvšinovo kohal asunud Kamennoje küla on esmamainitud 1624. aastal. 1799. aastal rajati külla paberivabrik. 1910. aastal rajati küla lähedale raudteejaam, mis sai nimeks Kuvšinovo Moskva kaupmehe järgi, kellele kuulus paberivabrik.

1938. aastal ühendati Kamennoje küla raudteejaama juurde tekkinud asulaga Kuvšinovo linnaks.

Kuvšinovos on sündinud keeleteadlane Sergei Ožegov.


Zapadnaja Dvina

Zapadnaja Dvina on linn Venemaa Tveri oblastis, Zapadnaja Dvina rajooni keskus. Asub Tverist 320 km edelas Daugava ülemjooksul.

Zapadnaja Dvina on asutatud 1900. aastal raudteejaama juurde. 1927 sai aleviks. Linnaõigused sai 1937. aastal.

Asub Moskva-Riia maantee ääres.


Leediklased

Leediklased (Pyralidae) on liblikaliste seltsi kuuluv putukate sugukond. Siia sugukonda kuulub liblikaliike, kes vastsestaadiumi veedavad vees.


Siiltsesalpiinia

Siiltsesalpiinia (Caesalpinia echinata Lam., sünonüüm Guilandina echinata (Lam.) Spreng.) on tsesalpiinia perekonda kuuluv liblikõieline puuliik.

Siiltsesalpiinia on levinud puu Brasiilias.


Marjakultuur

Marjakultuuridena käsitletakse väikeste ja enamasti mahlaste viljadega puuviljakultuure sõltumata nende botaanilisest viljatüübist. Erinevalt õuna- ja luuviljalistest pole nad seotud kindla sugukonnaga.

Enamikul marjakultuuridel on taime keskseks osaks peamiselt mullas paiknev risoom. Sellest kasvavad välja teised taimeosad: lisajuured ja liigile omased võsud. Kuna marjakultuuride pungad asuvad maa-alusel risoomil, on need märksa paremini kaitstud pakase eest ja seega on marjakultuurid näiteks puuviljakultuuridest talvekindlamad.

Eestis kultuuris kasvavatest liikidest on marjakultuurid sõstrad, astelpaju, aroonia, vaarikas, maasikas, karusmari, jõhvikas, mustikas, viinapuu.

On ka söödavate marjadega ilupuid ja -põõsaid, näiteks kukerpuu, mahoonia, hõbepuu, lodjapuu, leeder, mooruspuu, sidrunväändik ja aktiniidia.


Kihulased

Kihulased (Simuliidae) on sääseliste alamseltsi kuuluv putukate sugukond.

Kihulaste vastsete pikkus on kuni 10 mm.

Kihulaste vastsed on vooluveekogudes laialt levinud, mitmeid liike esineb ka Eestis.

Kihulasi on üle 2200 liigi, neist üle 1800 kuuluvad perekonda Simulium. Palju kihulaseliike toitub verest, olles näiteks Põhja-Ameerikas ja Šotimaal ka inimestele nuhtluseks. Eestis on inimesi ründavad kihulased haruldased, kuid on levinud ka näiteks Põhja-Soomes.


Luuviljalised

Luuviljalised on viljapuud, mille viljas on üks seeme, mida katab viljakesta siseosadest arenenud tugev luu. Sellist vilja kutsutakse luuviljaks.

Eesti põhikultuuride hulka kuuluvad luuviljalised on roosõieliste sugukonna ploomipuuliste alamsugukonnast. Erinevalt õunviljalistest on luuviljaliste õis ühe emakasuudmega ja ülemise sigimikuga, millest areneb paljasvili.


Ubikvist

Ubikvist on elupaiga või kasvukoha suhtes vähevaliv looma- või taimeliik.

Ubikvistidel on omane väga lai ökoamplituud abiootiliste tegurite suhtes. Ubikvistid on nt inimkaaslejad loomad (kodurott, kodutuvi) ja umbrohud (võilill).


Aleksandr Ivaškevitš

Aleksandr Ivaškevitš (sündinud 27. aprillil 1960 Gruusias) on Eesti näitleja, stepptantsija ja koreograaf.

Aleksandr Ivaškevitš õppis aastatel 1978–1982 Harkivi kunstiinstituudis kino- ja teatrinäitleja erialal. 1993. aastal õppis ta New Yorgis Woodpeckersi stepptantsukeskuses ning 1996–1997 Broadway tantsukeskuses.

1985. aastast töötab Aleksandr Ivaškevitš Eestis Vene Draamateatris. Enne seda on ta töötanud Harkivi Vene Teatris, Harkivi Riiklikus Teatris, Läti Balti Laevastiku Leatris ja Kaliningradi Teatris.

1993. aastal asutas ta stepptantsustuudio Duff Tap Studio, kus ta ise on tantsuõpetaja.

Aleksandr Ivaškevitš on teinud koreograafia muusikalidele "No, No, Nanette", "Crazy for you" ja "Chicago".

Ta on mänginud mitmes Venemaal lavastatud mängufilmis. Näiteks mängib ta peaosa 2010. aastal esilinastunud mängufilmis "Jaroslav".

2000. aastal tunnistas Eesti Teatriliit ta vürst Mõškini kehastamise eest lavastuses "Idioot" aasta parimaks meesnäitlejaks. 2001. aastal võitis ta Tartu festivalil "Draama 2001" auhinna Raudne Roos.


Edward Hopper

Edward Hopper (22. juuli 1882 Nyack, New Yorgi osariik – 15. mai 1967 New York) oli 20. sajandi alguse Ameerika kujutava kunsti realistliku suuna esindaja.

Hopper andis oma teostes edasi nägemust kaasaegsest Ameerika elust. Tema unikaalsus seisneb värvi- ja vormikasutuses ning ta andis edasi urbanistliku ühiskonna mõju indiviidile.


Heinrich Bochmann

Heinrich Bochmann (23. jaanuar / 3. veebruar 1776 Pärnu – 19. juuni / 1. juuli 1835 Audru) oli Liivimaa vaimulik.

Bochmann õppis Königsbergi ülikoolis.

Ta oli aastatel 1798–1808 Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja ja 1808–1835 Audru Püha Risti koguduse õpetaja ning 1828–1835 ühtlasi Pärnu praostkonna praost.


Draakonikütid

"Draakonikütid" on 2006. aastal Prantsusmaa ja Taiwani koostöös valminud joonissari, mille autor on Arthur Qwak ja tootja Futurikon. Eestis on sarja näidanud Eesti Televisioon ja ETV2. Eestikeelset teksti loeb peale Toomas Kreen.

Joonissarja peategelasteks on draakonikütid Gwizdo ja Lian-Chu ning väike kodustatud draakon Hector. Kaks sõpra tunnevad teineteist juba lapsepõlvest saati, kuna nad kasvasid koos üles lastekodus nimega Ema Hubbardi Farm. Seltskond peatub Norskava Draakoni külalistemajas. Saarte vahel liikumiseks kasutavad nad aiakärutaolist Püha Jüri nimelist õhusõidukit.


Mets-õunapuu

Mets-õunapuu (Malus sylvestris) on roosõieliste sugukonda õunapuu perekonda kuuluv puu.

Ta on põhjapoolseima loodusliku levialaga õunapuu liik Euroopas. Eestis kasvab ta harva (rohkem läänerannikul ja saartel) tugevakasvulise puuna ja on looduskaitse all. Kõige sagedamini Saaremaal.

Erinevalt Sieversi õunapuust ja aed-õunapuust on mets-õunapuul paljad (karvadeta) oksad, pungad ja lehed. Viljad on enamasti rohelised ja teravhapud.


Rondellus

Rondellus on keskaja muusikas kahe- või kolmehäälne conductust meenutav ringtantsulaul, mille häälte vahel toimus meloodiamotiivide vahetus. Kirjanduses on nimetatud seda ka kleerikute tantsulauluks, millega kloostrikoolide õpilased meelt lahutasid.


Fermo provints

Fermo provints on provints Itaalias Marche maakonnas. Provintsi keskuseks on Fermo linn.

Provints loodi 2009. aastal Ascoli Piceno provintsi põhjaosast.