Duniit

Duniit on ultraaluseline peamiselt oliviini sisaldav süvakivim.

Rahvusvahelise geoloogiaühingu tardkivimite klassifikatsiooni kohaselt on duniit kivim, milles oliviini, pürokseeni ja küünekivi koguhulgast moodustab oliviin enam kui 90%.

Duniit kuulub peridotiitide hulka. Ülejäänud peridotiitsed kivimid on hartsburgiit, lertsoliit ja verliit. Nende koostises on rohkem pürokseeni ja amfiboole, kuid vähem oliviini kui duniidis.

Kui duniidi definitsioonile vastava kivimi koostisse kuuluva spinelli rühma mineraaliks on peamiselt magnetiit, siis nimetatakse teda duniidi asemel oliviniidiks.

Duniit on vahevöö kivim, mis maapinnalähedastesse tingimustesse satub suhteliselt harva. Duniiti esineb mõningal määral ka Kuul.

Numbrid on keskmistatud 93 analüüsitud duniiditüki alusel.

Kivimile andis Duni mägede (Dun mountains Uus-Meremaal) järgi nimetuse Ferdinand von Hochstetter 1859. aastal.


Islami Da‘wa Partei

Islami Da'wa Partei (araabia حزب الدعوة الاسلامية Ḩizb ad-Daʿwah al-Islāmīyah) on Iraagi erakond, üks peamisi šiiitide parteisid.

2005. aasta parlamendivalimistel osales ta koos Iraagi Islamirevolutsiooni Ülemnõukogu ja teiste šiiidi rühmitustega valimisblokis Ühinenud Iraagi Allianss.

Partei esimees on peaminister Nūrī al-Mālikī. Enne teda oli parteijuht eelmine peaminister arst Ibrāhīm al-Ja'farī. Praegu on tegemist suurima šiiidi parteiga Iraagi parlamendis.

Partei rajas 1950ndate lõpus rühm šiiitide liidreid eesotsas Muqtadā aş-Şadri onu Muḩammad Bāqir aş-Şadriga. Partei eesmärk oli võidelda tol ajal Iraagis tõusuteel oleva ateistliku kommunismi ja Ba'athi araabia sotsialismi vastu. Kuigi partei rajajad olid šiiidid, tegi ta tihedat koostööd sunniitlike rühmitustega ning partei liikmete seas oli märkimisväärne sunniitlik vähemus.

Da'wa Partei muutus oluliseks 1970ndatel, kui ta pidas Iraagi valitsuse vastast relvastatud võitlust, nimetades SEda režiimi terroriorganisatsiooniks. Ta toetas Iraani islamirevolutsiooni ning sai omakorda tuge Iraani valitsuselt, eriti Iraani-Iraagi sõja ajal. Siiski kavandas aş-Şadr märgatavalt teistsugust islamiriiki kui ajatolla Khomeynī oma. Kui Khomeynī ja Iraagi Islamirevolutsiooni Ülemnõukogu pooldasid võimu kuulumist ulimā''le, siis Da'wa Partei pooldas võimu kuulumist ummah'le.


Ultraaluseline kivim

Ultraaluseline kivim on tardkivim, mille ränidioksiidisisaldus on alla 45% (massiprotsent).

Ultraaluselisteks kivimiteks võivad olla või on pikrobasalt, basaniit, tefriit, foidiit, kimberliit, peridotiit, duniit, pürokseniit jms.

Ultraaluselised kivimid on värvuselt mustad või rohekad.

Maa vahevöö koosneb peamiselt ultraaluselistest kivimitest.


Brøndby IF

Brøndby IF (ametlikult Brøndbyernes Idrætsforening, lühend BIF) on 1964. aastal asutatud Taani jalgpalliklubi, mille kodulinn on Kopenhaageni eeslinn Brøndby. Klubi kodustaadion on Brøndby staadion (taani Brøndby Stadion).

Esindusmeeskond mängib Taani kõrgliigas Superligaen ning on tulnud kümnel korral riigi meistriks ja võitnud kuuel korral karika.

Klubi värvid on sinine ja kollane.


Krakówi Wisła

Krakówi Wisła (ametlikult Wisła Kraków Spółka Akcyjna) on 1906. aastal asutatud Poola jalgpalliklubi, mille kodulinn on Kraków ja -väljak Wisła staadion (poola Stadion TS Wisła Kraków).

Esindusmeeskond mängib Poola kõrgliigas Ekstraklasa. Tulnud 12 korda Poola meistriks ja võitnud neli Poola karikat.


Dinaburg FC

Dinaburg FC (läti Futbola klubs "Dinaburg") on 1996. aastal asutatud Läti jalgpalliklubi, mille kodulinn on Daugavpils ja -väljak Celtnieka stadions.

Esindusmeeskond mängib Läti tugevuselt teises liigas (1. līga).


Astangu Kutserehabilitatsiooni Keskus

Astangu Kutserehabilitatsiooni Keskus on tööealistele erivajadustega inimestele rehabilitatsiooniteenuseid ning töö- ja kutseõppe kursusi pakkuv keskus Astangul.

Keskus asutati 1995. aastal Astangu Toimetulekukeskusena. A-korpuses alustati tegevust märtsis 1996. B-korpuses (avati juunis 2001) on puidutöökojad ning metallitöö ja puhastusteeninduse õpperuumid. C-korpuses (avati 2002) on õpilaskodu ja söökla. D-korpuses (avati 2004) on spordisaal ja ujula.

Keskus on Euroopa Rehabilitatsiooniplatvormi (European Platform for Rehabilitation) assotsieerunud liige. Keskus korraldab ka kutserehabilitatsiooni alaseid koolitusi.


Lihtõisik

Lihtõisik on õisik, kus õied kinnituvad peateljele (õisikuraole) vahetult või õierao abil.

Lihtõisikud on näiteks kobar, urb, tõlvik, (liht)sarikas, nutt, korvõisik.


Tähk

Tähk ehk pea (spica) on õisik, kus õied kinnituvad peateljele õieraagudeta.

Praktikas nimetatakse kõrrelistel peaks ka liitpead ehk liittähka, s.o õisikut, mille peateljele kinnituvad raotud pähikud.

Tähaga analoogne õisikutüüp on urb, mille painduvale või rippuvale peateljele kinnituvad samuti raotud õied.

Tähk esineb käpalistel, teelehelistel, lõikheinalistel.


Øksfjordjøkelen

Øksfjordjøkelen (põhjasaami keeles Ákšovuonjiehkki) on liustik Norras Finnmargi maakonna Loppa valla ja Tromsi maakonna Kvænangeni valla piiril (koordinaatidega: 70°10′N 22°3′E). Ta on saanud nime Øksfjordeni järgi, mille läänekaldal ta asub. Liustikust läänes on Langfjorden, lõunas Jøkelfjorden ning Isfjorden.

Liustiku pindala on 41 km². Ta on suuruselt Norra mandriosas 9. kohal.

Liustik on kõrgeimas osas 1204 meetrit merepinnast kõrgemal. Seal asub ka Finnmargi kõrgeim punkt. Madalaimas osas ulatub ta vaid 330 meetrit üle merepinna.

Øksfjordjøkelen on Euroopa mandri viimane mereni ulatuv jääliustik.

Lähim asula on Saltnes Jøkelfjordeni kaldal.


Nutt (botaanika)

Nutt (capitulum) on õisik, mille laienenud õiepõhjale kinnituvad õieraotud või väga väikese õieraoga õied.

Nuti alusel asuvaid kõrglehti nimetatakse üldkatiseks.

Nutt esineb liblikõielistel, uniohakalistel, sarikalistel jt.


Juurekael

Juurekael on taime juure üleminekukoht võsuks. Tavaliselt asub mulla piiril.

Lisajuurestikuga taimedel esineb ebajuurekael, mille asukoht sõltub istutussügavusest. Kuivendatud turvasmuldadel võib juurekaela asukoht asuda maapinnast tunduvalt kõrgemal, tuiskliivadel aga olla mattunud liiva alla.


Peremees

taluperemees

Bioloogias on "peremees" (ka peremeesorganism) teatav organism, kelle sees või kehapinnal elab teine organism, keda üldjuhul vaadeldakse kui parasiiti. Vaheperemees ...


Võrsumine

Võrsumine taime harunemise vorm, kus esimese järgu külgharud moodustuvad ainult võrse alusel, tavaliselt maapinna lähedastest või maa-alustest pungadest. Võrsumine on iseloomulik põõsastele ja mitmeaastastele rohttaimedele.


Børselv

Børselv (kveeni Pyssyjoki) on umbes 250 elanikuga Norra asula Finnmargi maakonnas Porsangeri vallas, umbes 42 km kaugusel Lakselvist. Asulat läbib Børselva jõgi. Läheduses tegutseb kveeni keele ja kultuuri keskus – Kainun institutti.


Villem Sikk

Villem Sikk (18. märts 1865 Pakaste mõis – 6. aprill 1921) oli esimene Jõgeva alevivanem aastail 1919–1920.

Tema isa oli Pakaste mõisas viinameister. Isa suri varakult ning ema kolis koos lastega Härjanurme valda Jõunesse. Villem Sikk õppis Jõune külakoolis ja lõpetas Kursi kihelkonnakooli. Pärast kihelkonnakooli lõpetamist hakkas ta Jõunes koolmeistriks.

1913. aastal valiti Sikk vastasutatud Jõgeva Rahvahariduse Seltsi aseesimeheks. Ta oli ka Jõgevale tuletõrjeseltsi asutamise ja seltsimaja ehitamise eestvedaja. Jõgeva Vabatahtlike Tuletõrjujate Seltsi esimesel, 1908. aastal toimunud üldkoosolekul valiti Sikk seltsi esimeheks ja ta jäi sellesse ametisse kuni 1920. aastani.

1914. aastal korraldas Jõgeva Rahvahariduse Selts Jõgeval oma esimese laulupäeva, millest võtsid osa ümbruskonna laulukoorid. Villem Sikk oli kooride peajuht.

1915. aastal läks Villem Sikk kooliõpetaja ametist pensionile ja asus elama Jõgevale, kus pidas seltsimaja einelauda kuni oma surmani 1921. aasta aprillis. Ta maeti Kursi kalmistule.


Kainun institutti

Asutuses on Norra Kuningriigi palgal kuus töötajat. Juhataja on Hilde Skanke.

Instituudi juhatuses on ühe häälega esindatud nii Norske Kveners Forbund / Ruijan kveeniliitto, Porsangeri omavalitsus, Pyssyjokilaiset ja Ruijan Kväänit, Tromsø ülikool kui ka Finnmargi Ülikooli Kolledž.

Samas tegutseb ka 2007. aastal asutatud Kveeni keele nõukogu. .


Pigment

Pigment on keemiline värvaine, mis neelab valikuliselt valgust. Pigmente kasutatakse laialdaselt paljudes tööstusharudes, sealhulgas kunstis, kosmeetikas, toiduainetööstuses, trükkimises, tekstiilitööstuses ja paljudes teistes valdkondades. Pigmendid võivad erineda keemilise struktuuri, päritolu ja värvi poolest.

Bioloogias on pigmendid looduslikud värvained, mis annavad koele või muule struktuurile värvuse. Paljud neist omavad ka biokeemilisi või teisi funktsioone, neid nimetatakse kaaspigmentideks. Kaaspigmente on leitud paljude autotroofide kloroplastidest ja tsüanobakteritest. Keemias ja kunstis räägitakse värvipigmentidest, mis võivad päritolult olla nii orgaanilised kui ka anorgaanilised.


Paul Jürmann

Paul Rudolf Jürmann (11. august 1876 Põltsamaa – 18. aprill 1946 Põltsamaa) oli Jõgeva ärimees, alevivolikogu ja linnavolikogu esimees aastail 1928–1939 ja 1937–1941 Jõgeva tuletõrjedivisjoni pealik.

Ta kaotas kogu oma varanduse 1941. aastal tulekahjus ja suri 1946 Põltsamaal.


Lateks

Lateks on üldnimetus polümeersetest peenosakestest vesikeskkonnas moodustunud stabiilsele pihussüsteemile (emulsioonile). Päritolult võivad lateksid olla nii looduslikud kui sünteetilised.

Lateks ehk piimmahl on botaanikas teatud taimedes olev piimjas vedelik. Lateks on mingist kautšukipuust (näiteks brasiilia heveast) eritunud vedelik (emulsioon), mis koaguleerudes muutub kautšukiks. Lateks on sünteetiline kautšukitaoline ühend, mida kasutatakse paberitööstuses.


Pistik

Pistik on paljundamise eesmärgil emataime küljest eraldatud lehe-, varre- või juureosa, mis sisaldab kõiki taimekudesid ja on seetõttu võimeline soodsas kasvukeskkonnas regenereerima puuduolevad organid. Puuduvad elundid taastuvad pistikule arenevatest lisajuurtest või lisapungadest. Pistikutega paljundamine on vegetatiivse paljundamise meetod.

Pistik on esialgu, kuni moodustuvad juured, väga haavatav.

Pistikutega paljundatakse paljusid aia- ja metsataimi.

Pistikutega paljundamise hulka loetakse ka paljundamine pistvaiade, haljaspistikute ja juurepistikutega.


Polaarsus

Polaarsus on mingi süsteemi, keha vm omadus, mis võimaldab neil eristada vastaspooli või -suundi.

Termin on kasutusel mitmes valdkonnas: Polaarsus on füüsikas kahe eristatava vastassuuna või pooluse (nt magnetpooluse, elektrilise pooluse) olemasolu. Bioloogias on polaarsus mingi taimeorgani (tavaliselt on selleks võsu) vastastipuosade erinev füsioloogiline talitlus või selle potentsiaal. Molekuli polaarsus keemias.


Phil Hellmuth

Phillip Jerome Hellmuth, Jr (sündinud 16. juulil 1964 Madisonis Wisconsini osariigis) on USA elukutseline pokkerimängija.

Tal on 2018. aasta juuli seisuga rekordarv (15) World Series of Pokeri (WSOP) käevõrusid. Ta on 1989. aasta WSOP peaturniiri võitja ehk pokkeri maailmameister. Tema käevõrudest 13 on võidetud Texas Hold'emis, kaks seitsme kaardiga razzis. 2016. aastaks on ta live-turniiridelt võitnud üle 19,3 miljoni USA dollari ning ta on sellega kõige aegade tabelis seitsmendal kohal.


Poor

Poor (ka urve) on mingil kehal või selle sees olev väike ava või õõs. Nähtust, kus mingil kehal esineb palju poore, nimetatakse poorsuseks ehk urbsuseks.


Lisajuur

Lisajuur on juur, mis areneb mõnedel taimeliikidel varrest või isegi lehtedest, kui need satuvad niiskesse keskkonda.


Lisapung

Lisapungad ehk adventiivpungad on pungad, mis tekivad mõnede taimede juurtel või puude vanematel okstel ja juurekaelal.

Juurtel tekkinud lisapungadest arenevad juurevõsud, mille abil taim vegetatiivselt paljuneb. Selliseid pungi moodustavad näiteks vaarikas, astelpaju ja osad ploomi- ja kirsipuu sordid.

Puude vanematel okstel arenevad lisapungadest vesivõsud ja juurekaelalt kännuvõsud.


Evolutsiooniline progress

Evolutsiooniline progress (ka aromorfoos, arogenees, anagenees) on organismirühma(de) evolutsiooniline kvalitatiivne edasiminek, mis avaldub peaasjalikult organisatsioonitüübi täiustumises ja seeläbi keskkonda paremini sättudes.

Aromorfoosiks võib nimetada näiteks hulkraksuse teket.


Progress

Progress on millegi edu, areng, muutuva süsteemi kindlasuunaline kvalitatiivne teisenemine (arenemine).

Sageli eristatakse tehnilist progressi, majanduslikku progressi ja ühiskondlikku progressi.

Progressiidee on uusaja maailmavaadet iseloomustav mõiste.


Proliferatsioon

Proliferatsioon on mingi koe rakkude vohamine, kiire paljunemine. Proliferatsioonist saab rääkida näiteks embrüogeneesi ja vähkkasvaja koe või muu kasvajakoe juhul.


New Haven

New Haven on linn Ameerika Ühendriikide Connecticuti osariigis, mis on ühtlasi New Haveni maakonna halduskeskus. Linn asub Long Islandi väina kaldal Milli ja Quinnipiaci jõe suudmes.

Linnas asub Yale'i Ülikool.

New Havenis on sündinud Ameerika Ühendriikide 43. president George W. Bush.


Nõmm

Nõmm (ka kanarbikunõmm) on lage või väheste kadakate ja mändidega ala, millele on iseloomulik toitainetevaestel kuivadel liivastel leetmuldadel kasvav taimekooslus, milles harilikult domineerivad puhmarinde moodustavad kanarbikud. Nõmmed on sageli tekkinud hävinud nõmmemetsa asemele.


Radioloogia

Radioloogia on teadusharu, mis tegeleb ja uurib ioniseeriva kiirguse kasutamist paljudes teadusvaldkondades, näiteks meditsiinis, bioloogias, põllumajanduses.

Radioloogia on arstiteaduse haru ja eriarstiabi valdkond, mis hõlmab haiguste diagnoosimist ja ravi, kasutades ioniseerivat või mitteioniseerivat kiirgust, lahtisi kiirgusallikaid või ultraheli, ja haiguste ravimist kasutades menetlusradioloogia võtteid või lahtisi kiirgusallikaid. Radioloogia tegeleb haiguste diagnoosimise ja raviga kasutades erinevaid visualiseerimismeetodeid.


Hannah Montana film

Filmi produtsendid on David Blocker, Billy Ray Cyrus, Alfred Gough, Miles Millar, Steven Peterman ja Michael Poryes. Filmis osalevad Miley Cyrus, Emily Osment, Mitchel Musso, Jason Earles, Moises Arias, Lucas Till, Vanessa L. Williams, Billy Ray Cyrus jt.

Filmimine kestis 2008. aasta aprillist juulini. Suurem osa filmimisest toimus Columbias ja Los Angeleses. Film esilinastus Ameerika Ühendriikides ja Kanadas 10. aprillil 2009.


Nokk

Nokk on lindude peas olev elund, mis on moodustunud oluliselt pikenenud näoluudest ja üla- ning alalõualuust, nokka katab sarvkest. Lindude nokk on sõltuvalt eluviisist ja süstemaatilisest rühmast eriomane ja väga varieeruv.


Børselva

Børselva (kveeni keeles Pyssyjoki, põhjasaami keeles Bissojohka) on tuntud lõhejõgi Norra Finnmargi maakonnas Porsangeri vallas.


Claes Tott

Krahv Claes Åkesson Tott (Claudius Tott, soome Klas Åkenpoika Tott; 14. august 1630 Ekolsund, Uppland – 15. juuli 1674 Pariis) oli Rootsi poliitik ja diplomaat.

Ta sai 20. märtsil 1652 Rootsi krahvtiitli (nr 16) ja Karleborgi (soome Kaarlepori ehk Uusikaarlepyy) krahvkonna Pohjanmaal, oli ülemkammerhärra (10. juuli 1653), riiginõunik (3. oktoober 1653), kaardiväe kaptenmajor ("grand capitaine") (12. oktoober 1653), saadik Pariisis 1661–1662, Stockholmi ülemkomandant 1664, feldmarssal (26. juuli 1665), 27. oktoobrist 1665 Liivimaa kindralkuberner ja 1672. aastast erakorraline saadik Prantsusmaal Pariisis.

1671. aastal andis krahv Tott välja politseikorralduse, millega siinsed aadlikud said Rootsi riigivõimu heakskiidu sunnismaisusele.

Ta oli Carlborgi krahv, Siundby vabahärra, Mälareni järve äärse Ekolsundi, Läänemaal Lihula linnuselääni, ning Soomes Liuxala ja Gerknäsi härra.

Talle kuulusid muu hulgas Läänemaal isalt päritud Lihula kihelkonna Lihula (Leal) ja Karuse kihelkonna Matsalu (Matzal) mõis, ning Kirbla kihelkonna Keskküla mõis.

Krahv Tott suri lastetuna Pariisis ja on maetud Jädersi kirikusse Södermanlandis. Tema Läänemaal asunud mõisad päris tema onu, vabahärra Sten Bielke (surnud 1684).


Hiiukirik

Hiiukirikud (soome keeles jätinkirkko, metelinkirkko, pirunkirkko, jatulinkirkko jm) on hiliskiviajast umbes 3000–2000 e.m.a pärinevad enamasti nelinurksed või ümmargused kiviehitised Pohjanmaal ja mujal Perämere põhjaosa muinasrannal. Suurim neist on 60-meetrine Raahen Kastelli.

Neid on kunagi omistatud saamidele, neid on peetud hülgeliha jääkambreiks, elumaja vundamentideks, kindlusteks ja ulukite tarandikkudeks. Oulu ülikooli korraldatud väljakaevamistel aga ei leitud püsiasustuse jälgi ning kaitseotstarbeks ei sobi nad oma paljude müüriavauste ega väiksuse tõttu. Megaliitilisi sõõrkaevikuid ehk rondeleid, Stonehenge'i ja teisi taolisi ehitisi on seostatud ka ürgsete põllumeeste vajadusega ajaarvamise järele.


Mimees (bioloogia)

Mimees ehk mimetism on loomade kaitsekohastumuse tüüp, mis väljendub nende käitumise ja välimuse sarnanemisega mingi elutu (näiteks kiviga) või elus objektiga (teise loomaga). Looma, kellel see kaitsekohastumus avaldub, nimetatakse mimeediks, vastava eeskuju andnud objekti aga modelliks.

Mimeesi erivorm on mimikri.


Demobiliseeritud Sõjaväelaste Liit

Demobiliseeritud Sõjaväelaste Liit oli Vabadussõja veteranidest koosnev Eesti poliitiline organisatsioon aastail 1921–1925.

Liit asutati 1921. aasta jaanuaris Tartus. 1922. aastal oli liidul 148 osakonda 44 000 liikmega. 1923. aastal valiti liidu esindajana II Riigikogu liikmeks Heinrich Laretei. Demobiliseeritud Sõjaväelaste Liit likvideerus pärast Kaitseliidu tegevuse taastamist 1925. aastal.

Demobiliseeritud sõjaväelaste ühingud kuulusid kaitsepolitsei poolt jälgitavate organisatsioonide hulka.


Mimikri

Mimikri on kohastumuse tüüp, mis väljendub organismi (looma, taime) tunnuste sarnanemises teise liigi tunnustega, keskkonnaelemendiga või kummagi üldistusega. Näiteks võib ohutu loomaliik sarnaneda välimuselt hoiatusvärvust kandva mürgise loomaga. Mimikriga on paralleelselt kasutusel mimeesi mõiste, millega tähistatakse tavaliselt sarnasust keskkonnaelemendiga.

Mimikri tüüpidena eristatakse Bates'i mimikrit, Mülleri mimikrit, agressiivset mimikrit, reproduktiivset mimikrit ja teisi. Batesi mimikri puhul sarnaneb ohutu või kaitsetu organism teise liigiga, kes on mürgine või söödamatu. Mülleri mimikri ehk Mülleri konvergentsi korral sarnanevad üksteisega kaks mürgist, söödamatut või muu kaitsekohastumusega liiki (näiteks on eri liiki liblikatel sarnane tiivamuster). Agressiivse mimikri puhul on teise liigiga, keskkonnaelemendiga või kummagi üldistusega sarnanev organism kiskja (see tüüp on levinud näiteks ämblikel). Reproduktiivse mimikri puhul osaleb kohastumus organismi paljunemisel või levimisel.

Mõned autorid peavad mimikri all silmas kõiki loomade kuju ja värvusega seotud kaitsekohastumusi, sel juhul hõlmab see ka mimeesi ja varjevärvusi.

Eestis tegeleb mimikri uurimisega Timo Maran.


Simuna (Laukaa)

Simuna on küla Soomes Kesk-Soome maakonnas Laukaa valla idaserval muust asustusest eemal Tarvaala ja Lankamaa vahel.

Küla on tuntuks saanud Soome presidendi Urho Kekkose ja tema Laukaalt pärit ihuarsti Rikhard Sotamaa kalastusretkedest Simuna kosele. Lievestuorelt läheb Simunale Saarilampi kaudu nõelsirge tee, mis riigistati eraomanikult 1960. aastatel.


Moone (bioloogia)

Moone ehk metamorfoos ehk metaboolia on organismide arengu käigus toimuv põhjalik kuju ja eluviisi muutus. Moonet reguleerivad hormoonide vahendusel organismisisesed keerukad füsioloogilised protsessid.

Moondega organismid on paljud selgrootud ja osa selgroogseid (kalad, kahepaiksed).

Putukail eristatakse vaegmoonet ehk hemimetabooliat ja täismoonet ehk holometabooliat.


Metamorfoos

Metamorfoos on millegi muundumine, kujumuutus, moone.

Zooloogias on metamorfoos sama mis moone. Botaanikas on metamorfoos taime mingi osa kuju ja talitluse muundumine. "Metamorfoos" on Franz Kafka novell. ...


Üheksavöölane

Üheksavöölane (Dasypus novemcinctus) on loom vöölaste sugukonda rüüvöölase perekonda kuuluv imetaja.

Üheksavöölane on vöölaste hulgas kõige arvukam liik. Ta elas looduslikult Kesk-Argentinast põhja pool kuni Mehhikoni. Inimtegevuse tulemusena pole tema levila vähenenud, vaid hoopis laienenud, sest talunikud näevad teda kahjurputukate hävitajana. Nii elab üheksavöölane tänapäeval Ameerika Ühendriikides kuni Kansase, Tennessee ja Lõuna-Carolina osariigini. Oletatakse, et ta suudab oma levilat laiendada kuni Indiana, Ohio, Pennsylvania ja New Jersey osariigini.

Üheksavöölane elab metsades ja põõsastikes. Ta kaevab urge vooluveekogude kaldaisse, alati puude-põõsaste lähedusse. Urg koosneb ühest sirgest käigust. Sellesse viib mõnikord 2–8 sissepääsutunnelit, mis on kuni 7 m pikad ja 15–20 cm laiad. Uru lõpus on pesakamber, mida vooderdavad kuivad lehed ja rohi. Loom vahetab vooderdist sageli, eriti pärast vihma. Niimoodi kogunevad uruava juurde kõdunevad lehed.

Kui ilm on palav, siis läheb üheksavöölane toidujahile õhtuti, aga kui jahe, siis päeval. Sealjuures liigub ta siksakiliselt kiirusega umbes 1 km/h, sest peatub alatasa mõne ussi või putuka väljakaevamiseks. Viimaseid tajub ta kuni 20 cm sügavuselt maa alt.

Kui üheksavöölast jälitada, läheb ta sibavalt kõnnilt üle galopile ja püüab põgeneda urgu. Urust on teda väga raske kätte saada, sest ta kiilub end rüü ja käppade abil sinna kinni. Saba on tal libe ja kooniline ning sellest on teda samuti tülikas haarata.

Jõgesid suudab üheksavöölane ületada kahel viisil. Kõigepealt suudab ta kuni 6 minutit hinge kinni hoida: see kohastumus on tal tekkinud käikude kaevamiseks. Nõnda võib ta veekogu põhja laskuda ja mööda põhja teisele kaldale joosta. Teiseks suudab üheksavöölane nii palju õhku alla neelata, et ta muutub veest kergemaks, ja siis kohmakalt ujuda.

Tavaliselt paarituvad üheksavöölased juulis. Pärast viljastumist peatub munaraku areng umbes 14 nädalaks. Looted jätkavad arengut alles oktoobris-novembris ja emasloom poegib 4 kuud hiljem, veebruaris-märtsis. Juba Alfred Brehm kirjeldas brasiillaste uskumust, et üheksavöölasel sünnib alati 4 ühest soost poega. Hiljem selgus, et see on tõsi: üheksavöölasel sünnivad ühemunanelikud, kes just selle pärast ongi alati samast soost. Vastsündinud vöölased on hästi arenenud, nägijad ja pehme rüüga. Ema toidab neid paar nädalat. Kuue kuu pärast on nad juba täiskasvanu suurused.

Üheksavöölane toob loodusele kasu sellega, et tühjadesse üheksavöölaseurgudesse saavad elama asuda teised loomad, näiteks skungid, rotthamstrid, kivikakud ja lõgismaod.

Üheksavöölast kütitakse hõrgu valge liha pärast. Luurüüd kasutatakse karbi või korvina, kusjuures looma saba seotakse peakilbise külge ja nii moodustub mugav sang. Selliseid korve vooderdatakse seest siidiga ja müüakse turistidele suveniirina. Vöölaste rüüdest valmistatakse ka muusikariistu, näiteks charango'sid.

Üheksavöölane on USA Texase osariigi tunnusloom. Sealjuures laiendas ta oma levilat Texaseni alles 1800. aasta paiku.


Enn Nõu

Enn Nõu (sündinud 2. oktoobril 1933 Tallinnas) on eesti kirjanik ja arstiteadlane. Tema isa oli Joosep Nõu.

Enn Nõu õppis Tallinna 28. algkoolis. 1944. aastal põgenes ta koos perega Rootsi. Aastatel 1953–1961 õppis ta Uppsala Ülikooli arstiteaduskonnas; 1978. aastal sai meditsiinidoktori kraadi. Ta on töötanud arstina mitmes Uppsala Ülikooli kliinikus ja dotsendina Uppsala Ülikoolis.

Ta on oma teostes käsitlenud muuhulgas ka Vabariigi Valitsuse eksiilis tegevust.

Enn Nõu valiti 1966., 1968. ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse.


Mantel (täpsustus)

Mantel on rõivaese.

Mantel on limuste, käsijalgsete ja vääneljalaliste keha väljakasve, mis täidab kattefunktsiooni ja mis eritab nende koja või karapaksi. Mantel (ka tuunika) on mantelloomade väliskest.

Mantel (lad pallium) on selgroogsete loomade suurajukoor koos tema all paikneva valgeainega.

"Mantel", Puccini ooper


Hiiukirn

Hiiukirn on kaljupinnasesse jääaegse liustikualuse või liustikupealse kose uuristatud lõõr. Veekeerises ringlevad jahvekivid on kulutanud kivimisse sümmeetrilisi siledaid uurdeid. Vool on pidanud olema piisavalt tugev pisemate kivide eemaleuhtmiseks ja küllalt sügav, et suuremad kivid saaksid kõrvalt mööduda.

On arvatud, et hiiukirnud on alguse saanud liustiku pinnal voolanud sulaveest, mis on jääprakku laskudes hakanud pöörlema. Kohati sadade meetrite kõrguselt langenud vesi on puurinud augu aluskivimini. Kivid ja kruus toimisid käiakividena.

Hiiukirn võib olla mitu meetrit sügav, väiksemad aga ainult detsimeetrise läbimõõduga. Mõne põhjas on näha jahvekive tänaseni.

Hiiukirnu uuristavad kivid peavad olema sama kõvad või kõvemad kui kirnu serva moodustavad kivimid. Kõige kõvemad kivid Maal on teemandid ja näiteks Lõuna-Aafrikas ongi hiiukirnude põhjast teemante leitud. See seletab ka mõne hiiukirnu nime (Bourke's Luck Potholes – Bourke'i õnneaugud).

Hiiukirne on vähe uuritud. Puuduvad täielikud hiiukirnude nimestikud. Arvatakse, et hiiukirne uurides saab teavet liustiku kohta, milles need hiiukirnud moodustusid.

Norra suurim hiiukirn on Helvetet i Espedalen Opplandi maakonna Gausdali vallas: 40-meetrise läbimõõduga ja 100 meetrit sügav . Huvitavad hiiukirnud on Tømmerelva ääres Sørreisa vallas . Kvinesdali Heksegryten ning Farå ja Otra hiiukirnud meelitavad hulgaliselt suplejaid, kuid on olnud ka surmajuhtumeid.

Šveitsis Luzerni lähedal Gletschergartenis on 32 hiiukirnu, millest suurima läbimõõt on 8 meetrit ja sügavus 9,5 meetrit.

Hiiukirnud võivad moodustuda kärestikulistesse jõgedesse, sealhulgas koskede alla.

Vahel on hiiukirnuks nimetatud ka muid moodustisi, näiteks Jalasjärve Pirunpesä, mis on tekkinud hoopis murenemise tagajärjel.


Mätas

Mätas on väikesel maa-alal (mikroreljeefil) taimedest vm. moodustunud väike kõrgend.

Sõltuvalt sellest, millest mätas on moodustunud, saab rääkida eri mättatüüpidest. Neist harilikuimad on samblakamarast (samblamätas) ja puhmikkõrrelistest (rohumätas) moodustunud mätas.


Lõu tuletorn

Lõu tuletorn (ka Lõu tulepaak) on tuletorn Saaremaal Saaremaa vallas Sõrve poolsaare läänerannikul Lõu lahe kirderannikul.

Moodustab Anseküla tuletorniga sihi 103,1°, kus Lõu tuletorn on sihi alumine.

Tuletorn on laternaruumi ja rõduga valge betoontorn. Kõrgus on jalamist 9 meetrit ja merepinnast 11 meetrit.

Valge tule sektor on 102°–106°, nähtavuskaugus on 7 meremiili.

Punase tule sektor on 106°–192.3°, nähtavuskaugus on 3 meremiili.

Rohelise tule sektor on 13.9°–102°, nähtavuskaugus on 3 meremiili.


Peajuur

Peajuur on juur, mis areneb seemne idujuurest. Taimel saab olla ainult üks peajuur ja sedagi ainult siis, kui ta areneb seemnest. Peajuurest lähtuvaid külgmisi juuri nimetatakse külgjuurteks.


Põlvkonnavaheldus

Põlvkonnavaheldus on erisuguste paljunemis- (sigimis-) viisidega arengujärkude vaheldumine arengutsükli jooksul.

Taimede põlvkondade vaheldumine avaldub sporofaasi ehk sporofüüdi ja gametofaasi ehk gametofüüdi vaheldumisega. Need etapid vältavad erinevatel taimerühmadel neile iseloomuliku kestusega. Nii domineerib sammaltaimedel gametofaas, samal ajal kui kõrgemate taimede elutsüklis on esikohal sporofaas.

Loomade põlvkondade vaheldumine võib väljenduda suguta ja sugulise põlvkonna vaheldumisega, seda kutsutakse metageneesiks, esineb näiteks ainuõõssetel (polüüp ja meduus). Mõnedel loomarühmadel on täheldatud ka heterogooniat, mis tähendab erisuguste suguliste sigimisviiside vaheldumist, seda esineb näiteks keriloomadel.


Oga

Oga on kattekoe ja selle all asuvate kudede rakkudest tekkinud tugev torkav väljakasve (emergents) taimedel.

Taime vartel on ogad kujunenud koorel olevatest karvadest. Neid saab oksalt eemaldada ilma puitu vigastamata. Erinevalt asteldest pole ogadel kunagi pungi.

Ogad esinevad näiteks vaarika ja karusmarja vartel. Samuti hobukastani ja ogaõuna viljakestal.


Ülo Valk (poksija)

Ülo Valk (12. aprill 1935 Vaivara kihelkond, Virumaa – 1. august 2018 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitreener.

Ta poksis aastatel 1948–1960 Jõhvi ja Tallinna Kalevis. Ta pidas 151 kohtumist ja võitis neist 111. Ta oli I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) kolmekordne Eesti NSV meister (1957–1959).

Ta oli Jõhvis ja hiljem Tallinnas poksitreener, tema õpilastest on kuulsaim Priidik Kippar. Ta tegutses ka poksikohtunikuna.


Juuru kihelkond

Juuru kihelkond (lühend Juu, saksa keeles Kirchspiel Jörden) oli kihelkond ajaloolisel Harjumaal ja Eestimaa kubermangu Harju kreisis.


Rootsi feldmarssalite loend

Rootsi sõjaväes said 77 sõjaväelast feldmarssali auastme. Tänapäeval ei ole auaste enam kasutuses.


Pirunkirkko

Pirunkirkko'ks (eesti keeles 'kuradikirik') on Soomes nimetatud eri päritolu kivi- ja aluspõhjamoodustisi.

Pirunkirkko võib olla näiteks Z-kujuline kaljulõhe. Need on tuntud kohalikus pärimuses muuhulgas Isoviha aegsete pelgupaikadena. Üks tuntumaid - Koli pirunkirkko on sündinud maavärinate ja jääaja koostoimel.


Akne

Akne (ladina keeles acne vulgaris) ehk vinnpõletik ehk vinnlööve ehk vinnid ehk vistrikud on nahahaigus, mida põhjustab rasunäärmete ummistumine ja põletik.

Puberteedieas rasu tootmine näol, seljal ja rinnapiirkonnas suureneb. Suurenenud rasutootmine toob kaasa rasunäärmete ummistumise. Tulemuseks on avatud komedoonid, milles võib tekkida põletik ning mis võivad seejärel muutuda vistrikeks ja suletud komedoonideks.

Akne on üks sagedasemaid nahahaiguseid, esinedes kuni 85 % noortel vanuses 12-24, kuid on levinud probleem ka 30.-40. eluaastates täiskasvanutel. Esimesed akne märgid ilmuvad enamasti puberteedieas ja kaovad tavaliselt umbes 25. eluaastaks.


Isoviha

Isovihaks nimetavad Soome ajaloolased Põhjasõja aegset vene okupatsiooni aastatel 1713–1721, mis lõppes Uusikaupunki rahulepinguga. Kaasaegsete kirjutistes nimetatakse seda vene ülemvõimu ajaks .


Kolin Pirunkirkko

Kolin Pirunkirkko on üks paljudest Koli koobastest. Pirunkirkko on 34 meetrit pikk ja 1–7 meetrit kõrge maavärina tagajärjel tekkinud ja osaliselt kivivaringuga kaetud kaljulõhe. Rahvajutu järgi on ta ainult päris Kuradikiriku eeskoda. Koopa tagaseina praost on vilksamisi nähtud kuradi pisikest kirikusaali ja istepinke. Kolil on elutsenud võimsad vaimud "Kolin korkeat isännät, Mustarinnan murhat miehet". Paljudest koopas nõu ja väge nõudmas käinud nõidadest on tuntuim Ukko Kinolainen, kelle lähenedes allikad olevad hakanud pulbitsema. Koopast on saanud innustust ka kunstnikud ja luuletajad. Eero Järnefelti kirjutatud punases kirjas salm on juba tuhmunud.


Aivar Otsalt

Aivar Otsalt (sündinud 11. aprillil 1964 Tartus) on endine politseiprefekt.

Lõpetanud Tartu Kommertsgümnaasiumi, Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna (1988) ja Sisekaitseakadeemia uurimise erialal.

Töötanud Keskuurimisbüroo eriti tähtsate asjade uurija ning Valga ja Tartu politseiprefektina, oli ka Lõuna Politseiprefektuuri prefekt.

Otsalt avalikustas 2005. aastal justiitsminister Ken-Marti Vaheri plaani püüda korrumpeerunud ametnikke piirarvude kaupa. Sellest tekkinud skandaali järel vabanes ametist nii Ken-Marti Vaher kui astus tagasi ka peaminister Juhan Parts. Pärast Partsi valitsuse kukkumist sai uueks peaministriks Andrus Ansip.

2009. aastal mõistis kohus Otsalti korruptsioonis süüdi ning talle määrati kaks aastat ja kümme kuud tingimisi vangistust katseajaga kolm aastat .


Puula

Puula ehk Puulavesi on Mäntyharju väila suurim järv Kymi jõe vesikonnas Hirvensalme, Kangasniemi ja Mikkeli vallas Soomes.

Varem läbi Sysmä väila Päijänne järve suubunud Puula ühendati 1854. aastal 1,1 kilomeetri pikkuse Kissakoski kanali kaudu Mäntyharju väilaga, mispeale Puula veetase langes ligi 2,5 meetrit. Puula voolab Suonsalmi kaudu Liekune järve ja Kissakoski kanalit mööda Vahvajärve.


Julma Ölkky

Julma Ölkky (ka Julma-Ölkky, Julmaölkky) on 42 meetrit sügav kanjonijärv Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas Kuusamo ja Suomussalme valla piiri lähedal, umbes 47 kilomeetrit Kuusamost lõunas. Järve geograafilised koordinaadid on .

Kitsukese kanjoni enda sügavus koos veepealse osaga on 100 meetrit. Järve veetase on 243,8 meetrit üle merepinna ja pikkus üle kolme kilomeetri. Peaaegu püstloodis kaljukaldad kerkivad üle 50 meetri veepinna kohale.

Järv suubub lõunas Ala-Ölkky järve, mille veetase on 234,5 meetrit üle merepinna.

Järve äärde pääseb autoga, Hossast matkarada pidi või paadiga. Suviti korraldatakse seal paadimatku.


Antonio Valencia

Luis Antonio Valencia Mosquera (sündinud 4. augustil 1985 Lago Agrios) on Ecuadori jalgpallur, kes mängib Manchester Unitedis. Ta mängib ka Ecuadori jalgpallikoondises.

Hooajal 2011–12 valiti ta fännide poolt Manchester Unitedi hooaja parimaks mängijaks.


Pakasaivo

Pakasaivo on umbes kilomeetri pikkune Soome kanjonijärv Muonio vallas.

See asub kitsas mannerjää sulamisvete uhutud aluspõhja murrangulõhesse tekkinud kanjonis, mille väga järsud kaldakaljud kerkivad veepinna kohal kuni 50 meetri kõrgusele. Järve põhjaosa moodustab Soome suurim hiiukirn Lapi Põrgu (soome keeles Lapin Helvetti). Ülaservast mõõtes võib sügavust olla koguni 130 meetrit. Lõunakaldad on madalad ja lauged. Jõgesid järve ei suubu. Tema vesi pärineb järvepõhja allikaist.

Lapin vesi- ja ympäristöpiiri uuringute põhjal on Pakasaivo Soomes väga haruldane meromiktiline järv. See tähendab, et temas puudub täielikult nii sügisene kui kevadine ringvool, mis sunniks eri veekihte segunema. 12,5 meetri sügavuseni on ta täidetud tavalise järveveega. Sügavamal muutub see väga järsult hapnikuvaeseks ja väävelvesiniku sisaldus suureneb märgatavalt. See pärsib orgaanilise aine lagunemist, mistõttu aastatuhandete jooksul järve uppunud paadid, puud ja muu selline risu katab järve põhja umbes 50 meetri sügavusel paksu kihina. 1977. aastal üritati asjatult järve sügavust mõõta, kuid kindla põhjani ei jõutudki. Hinnangud vahelduvad 60-st 90 meetrini.

Nimi pärineb saamidelt soome keelde laenatud põhjaallikat tähistavast sõnast saivo. Laplased olevad käinud järve ääres ohverdamas ja lähedasel künkal seida sammast austamas.

Pakasaivost umbes 1 km lääne pool asuva Pakajärve kaldal on kena järsuseinaline mäehari (kohalikus pruugis tieva), mis on tipus ainult 1,5 m laiune.

Pakasaivo ääres on Soome Metsähallituse hooldatav puhkepaik ja parkla, kuhu pääseb sõites Muoniost 21. maanteed mööda 40 km lõunasse ja Äkäslompolost veel umbes 25 km Hannukaise poole. Viida juurest viib järvele 14 km pikkune tee. Tee äärses on puhkemaja Valkeajoen leimauskämppä, kunagine metsatööliste tare.


Jüri Pärni

Jüri Pärni (7. jaanuar 1939 Rakvere – 22. juuni 2009) oli eesti tõlkija ja orkestrijuht.

Õppis Rakvere Lastemuusikakoolis viiuli eriala ja lõpetas kooli 1956. aastal.

Aastatel 1957–1968 töötas Jüri Pärni orkestrijuhina.

1968–1974 õppis ta Moskvas Maksim Gorki nimelises Kirjandusinstituudis.

1972. aastast oli ta vabakutseline. Ta tõlkis vene keelest paarkümmend ilukirjandusteost ja filmisubtiitreid.

Ta suri ajukasvaja tagajärjel.


Nikolai Muravjov

Nikolai Jerofejevitš Muravjov (1724–1770), Vene riigitegelane ja kirjanik, Liivimaa kindralkuberner ? Nikolai Nikolajevitš Muravjov (1768–1840), eelmise poeg, vene kindralmajor Nikolai Nikolajevitš Muravjov-Karski (1794–1866), eelmise poeg, Vene sõjaväelane ja riigitegelane Nikolai Nazarovitš Muravjov (1775–1845), Vene riigitegelane Nikolai Nikolajevitš Muravjov-Amurski (1809–1881), Vene riigitegelane ja diplomaat Nikolai Valerjanovitš Muravjov (1850–1908), Vene riigitegelane, justiitsminister Nikolai Muravjov-Uralski (sündinud Vladimir Mihhailovitš Muravjov; 1882–1961), vene usutegelane, Nikolai Saveljevitš Muravjov (1920–1945), Vene sõjaväelane ja Nõukogude Liidu kangelane


Karl von Below

Karl Friedrich von Below (vene Карл Андреевич Беллау; 3. juuni 1794 Määri mõis – 15. juuli 1867 Ehmja mõis) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi riigitegelane.

Ta oli major, tõeline riiginõunik, Eestimaa kubermangu asekuberner 20. märtsist 1842 kuni 11. juulini 1852 ja Ehmja mõisnik Martna kihelkonnas Läänemaal.


Merike Viilup

Merike Viilup (sündinud 19. juulil 1954 Tallinnas) on eesti ajakirjanik ja meediakonsultant, treener.

Ta lõpetas 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuri alal ja 1984.–1986. aastal õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajakirjandust. Viilup on läbinud toimetaja- ja produtsendikoolitused Bornholmi Baltic Media Centeris.

Aastatel 1986–2001 töötas Merike Viilup Eesti Televisiooni vastutava sekretäri ja meelelahutussaadete peatoimetajana. Aastatel 2001–2005 oli ta Eesti Ajakirjanike Liidu tegevdirektor. Ta valiti aastateks 2005–2008 ning taas 2017. ja 2020. aastal Eesti Ajakirjanike Liidu juhatuse liikmeks. 2006. aastal valiti Viilup Ajakirjanike Liidu sektsiooni Naistoimetajate Ühendus esimeheks. Merike Viilup on 2009. aastal asutatud MTÜ Eesti Naistoimetajad asutajaliige ja eesistuja, 2010. aastast treener Tondi Maneežis, 2020. aastast Kodumaa Kapitali HLÜ nõukogu liige.

Ta on teinud kaastööd ajalehtedele Noorte Hääl, Eesti Päevaleht, Hiiu Leht ja Meie Maa, ajakirjadele Kodutohter, Elukiri ja Oma Hobu ning Eesti Raadiole.


Isobuteen

Isobuteen ehk isobutüleen ehk 2-metüülpropeen (CH₃)₂C=CH₂ on küllastamata süsivesinik (isoolefiin), mis omab suurt tähtsust keemiatööstuses. Standardtingimustel on isobuteen värvitu kergesti põlev gaas: tema keemistemperatuur on −6,9 ºC, vees ei lahustu. Tavaliselt säilitatakse seda balloonides. Suure lenduvuse tõttu võib kergesti põlema plahvatada.

Tööstuslikult toodetakse isobuteeni isobutaanist selle katalüütilisel dehüdrogeenimisel 500–600 ºC juures. Naftatöötlemise gaasilistest produktidest saab isobuteeni eraldada reaktsioonil väävelhappega. Seda võib saada ka isobutanooli dehüdrateerimisel.

Happeliste katalüsaatorite juuresolekul astub isobuteen kergesti elektrofiilse liitumise reaktsioonidesse, millest tööstuslikult on olulisemad polümerisatsioon (ka kopolümerisatsioon) ja alküülimine (aromaatsete ühenditega, alkaanidega, alkeenidega, alkoholidega ja teiste ühenditega).


Tsüklohekseen

Tsüklohekseen (ka tetrahüdrobensool; keemiline valem C₆H₁₀) on tsükloalkeenide klassi kuuluv orgaaniline ühend.

Tsüklohekseen on normaaltingimustes värvitu terava lõhnaga vedelik. Selle tihedus on 0,8110 g/cm³, sulamistemperatuur −103,8 °C, keemistemperatuur 82,98 ºC, vees lahustub 250 g/l. Küllastunud auru rõhk on temperatuuril +20 °C 8,93 kPa ja temperatuuril +25 °C 11,9 kPa. Leektemperatuur on −12 °C ja isesüttimistemperatuur +244 °C. Molaarmass on 82,143 g/mol. Ta ei ole väga stabiilne, sest pikaajalisel hoidmisel valguse ja õhu käes moodustab ta peroksiide. Kriitiline temperatuur on +287,2 °C (560,4 K).

Keemilises mõttes reageerib ta kaksiksideme osavõtul nagu alkeenid.

Tsüklohekseeni kasutatakse keemiatööstuses mitmete protsesside lähteainena.

Tsüklohekseeni võib saada tsükloheksanooli happelisel dehüdrateerimisel. Tekkiv tsüklohekseen eraldatakse destilleerimise abil. Reaktsiooni katalüsaatoriks on hape, näiteks fosforhape. See on tüüpiline tudengite praktikumi töö:


Tiina Mölder

Tiina Mölder (sündinud 9. oktoobril 1973 Tallinnas) on eesti kaasaegse tantsu koreograaf, etendaja, tantsija ja lavalise liikumise õpetaja.

Tiina Mölder on ZUGA ühendatud tantsijate asutajaliige.


Spiika

Spiika (α Vir, α Virginis, Alpha Virginis) on Neitsi tähtkuju heledaim täht ja tähistaeva heleduselt 16. täht.

Asub 260 valgusaasta kaugusel Maast. Spiika on muutliku heledusega sinine hiid (spektriklass B1 V). Näiv tähesuurus kõigub +0.92 ja +1.04 vahel perioodiga 4,0142 päeva.

Eestis on Spiika hästi näha kevadel.


Jiepmaluokta

Jiepmaluokta (põhjasaami keeles) ehk Hjemmeluft (norra keeles) on laht Norra Troms og Finnmargi maakonna Alta vallas. See sai tuntuks nüüdseks UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud Alta kaljujooniste esimese ja tähtsaima leiupaigana. 1972. aasta sügisel avastati esimesed joonised umbes 4 kilomeetri kaugusel Alta keskusest. Hiljem on neid leitud Alta lähikonnast mujaltki, kokku umbes 5000. Neist üle kolme tuhande on ikkagi Jiepmaluoktas, mis on jäänud ainsaks külastajaile avatud leiukohaks. 1991. aastal kolis sinna ka Alta muuseum.

Hjemmeluft on ilmekas näide põliste saami nimede asendamisest mõttetute norrakeelsete vastetega. Saamikeelne Jiepmaluokta tähendab "hülgelahte", samas kui norrakeelne kõlaline vaste Hjemmeluft tähendab "koduõhku": -luft (õhk) tuleb saami nimisõna luokta (laht) akusatiivi ja genitiivi kujust "luovtta", mis hääldub "luofta". hjemme- (kodu) võib pärineda varasemast nimekujust Jiemmaluokta. Jiemmaluokta nimeline koht on olemas Finnmargi Kvalsundi vallas; nime norrakeelne vaste on seal Saraby. Jiepma on (hülge) genitiiv.


Museum of Hoaxes

Museum of Hoaxes on Ameerika Ühendriikide veebisait, kus analüüsitakse ja paljastatakse pettusi ja linnalegende.

Saidi lõi Alex Boese 1997. aastal San Diegos Californias. Boese on pettuste ja linnalegendide teemal avaldanud ka kaks raamatut.


Robert von Rosen

Parun Robert Gottlieb von Rosen (vene Роман Романович фон Розен; 24. detsember 1790 Sõtke – 22. veebruar 1867) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane.

Ta oli leitnant, riiginõunik, Eestimaa kubermangu asekuberner 20. juulist 1852 kuni 12. detsembrini 1858 ja tõeline riiginõunik.


Ballstadi kalmeväli

Kaks suuremat kivikangrut on liitunud T tähe kujuliselt. Hoonete asemed pole rohus kuigi nähtavad. Kalmeväli on osaliselt metsa kasvanud - osalt heinamaa. Sealt avaneb kaunis vaade ümbritsevatele metsadele, mägedele ja Tjeldsundi lahele. Muistised on kõige kergemini leitavad kevadel, kui rohi on alles madal.

Kivikalmest väljakaevamistel leitud kuldaare viidi Tromsø muuseumi. Aardeleiu ja Kongsviki kohanime põhjal on oletatud, et kalmistule on maetud kohalikke ülikuid. Kongsvik tähendab nimelt /Kuningalahte/.


Orion (tähtkuju)

Orion on taevaekvaatori lähedal asuv tähtkuju, mis on üks tähistaeva kirkamaid ja nähtav kogu maailmas. See on üks tuntumaid ja lihtsamini leitavaid tähtkujusid. See on pindalalt 26. tähtkuju, kattes 594 ruutkraadi.

Tähtkuju on nime saanud kreeka mütoloogiast tuntud küti Orioni järgi, kelle Artemis tappis.

Heledaim täht on sinakasvalge Rigel (ka Riigel, β Ori). Heledad tähed on veel umbes 650 valgusaasta kaugusel asuv punakas Betelgeuse, α Orionis., Bellatrix, Mintaka, Alnilam, Alnitak ja Saiph.

Tähtkujus asuvad Orioni gaasudu ja Hobusepea udukogu.

Oktoobris on Orioni tähtkujus võimalik näha Orioniidide meteoriidivoolu.

Eesti rahvaastronoomias asus Orioni kohal tähtkuju nimega Koot ja Reha.


Voldemar Karing

Voldemar Nikolai Karing VR II/3 (4. juuli 1895 Kodasoo vald, Harjumaa – 29. juuni 1942 Norilsk) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Voldemar Karing lõpetas 1914. aastal Tallinnas Aleksandri gümnaasiumi ja astus Vladimiri sõjakooli, mille lõpetas 1915. aastal. Esimese maailmasõja ajal teenis Vene Keiserlikus armees. Eesti Vabadussõja tegi kaasa alamkapteni auastmes 5. jalaväepolgu koosseisus.

1929. aastal lõpetas Kõrgema sõjakooli. Pärast seda oli lektoriks kõrgemas sõjakoolis. Hiljem oli majori auastmes Kaitseliidu Tartu maleva pealikuks, kust määrati 1934. aastal Valga sõjaväeringkonna staabiülemaks. 1934. aastal määrati Sõjavägede Staap 3. osakonna ülemaks.

1939. aastal nimetati ta Eesti majandusministri abiks.

Ta hukati Venemaal.


August Ratiste

August Ratiste VR II/3 (25. detsember 1893 Audru, Pärnumaa – 10. aprill 1961 Buenos Aires) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).


Johann Mahlapuu

Johann Mahlapuu (ka Johannes; 3. märts 1888 Lõve vald, Viljandimaa – 11. juuni 1954 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

24. veebruaril 1938 ülendati ta majorist kolonelleitnandiks.

20. veebruaril 1939 sai ta Kontkaristi IV klassi teenetemärgi.


Ants Lõhmus

Ants Lõhmus VR I/3 ja VR II/3 (kuni 2.05.1936 Antoni (Ants), ka Anton) (8. oktoober 1885 Sangaste vald, Tartumaa – 3. jaanuar 1968 Sangaste) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).


Jaan Org

Jaan Org VR I/3 (23. märts 1895 Viljandi – 3. september 1943 Norillag, Krasnojarski krai) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

Sündis põllutöölise pojana. Aastatel 1912–1916 õppis Tartu Õpetajate Seminaris.


Hengo Tulnola

Hengo Tulnola VR I/3 (kuni 1922. aastani Hugo Tschuhna; 1922–1936 Hugo Tulnola; 16. oktoober 1897 Navi, Aleksandri vald, Võrumaa – 17. jaanuar 1986 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (major) ja taarausuline, ajaloolane, kodu-uurija ja genealoog.

1941. aastal langes ta Saksa sõjavangi, oli 10. oktoobrist 1944–1954 Nõukogude Liidus vangis.

2017. aastal avati Pärnus Laatsareti tänav 4, Tulnola kunagise kodumaja seinal mälestustahvel.


Feliks Jänes

Feliks Jänes VR II/3 (3. märts 1898 Rannu, Tartumaa – 29. juuni 1942 Norilsk, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (major, 1938).

Ratsarügemendi adjutant, 8. augustil 1940 määratud Ratsarügemendi ülemaks.

Tema isa oli Valga linnasekretär ja linnaarhiivi direktor Jaan Jänes (1865–?).

Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941, hukati Venemaal.


Hans Vanaveski

Hans Vanaveski VR I/3 (9. november (vkj) / 21. november 1888 Mõisaküla, Juuru vald, Harjumaa – 13. jaanuar 1976 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel), fotograaf, tõlkija ja koduloolane.

Oma sõjaväelist karjääri alustas ta teenimisega Riia 115. jalaväepolgu koosseisus esimeses maailmasõjas. Hiljem osales ta Vabadussõja lahingutes ja jõudis viimaks 1919. aastal tankideklassi- ja pataljoni ülemaks. Teise Nõukogude okupatsiooni järel viidi ta polkovniku auastmes üle Punaarmee 22. territoriaal-laskurkorpuse finantsosakonna ülemaks. Ta pääses küll 1941. aasta repressioonidest, kuid alandati ametikohalt 140. laskurpolgu majandusülemaks. Sama polgu koosseisus sattus ta juulis 1941 Porhovi all Saksa vägede kätte vangi, kus aasta lõpul kõik eesti päritolu sõjavangid vabastati. Aastatel 1950–1956 viibis ta mitmes vangilaagris Eestis ja Irkutski oblastis.

Fotograafiaga hakkas ta tegelema juba kooliajal ning oli lühikest aega tööl ka kopeerijana päevapiltnik Alex Jurichi kunstfotoateljees. Sõdadest naasnuna astus ta Eesti Foto Klubi liikmeks ja osales fotovõistlustel. Tema loomingus domineerisid maastikuvaated ja aktid, mis tõid talle auhindu. Hiljem kujunes temaatikaks Tallinna vanalinn, loodusvaated ja Tallinna Linnamuuseumi kodu-uurimise tegevus. Vanaveski oli Tallinna Fotoklubi auliige.


Mustamäe linnaosa linnaehituslik kujunemine

Mustamäe linnaosa linnaehituslik kujunemine on valdavalt toimunud aastatel 1960–1970, mil rajati tänased Mustamäe linnaosa Mustamäe asumi üheksa elurajooni (mikrorajooni). Alates 1960 teisest poolest ehitati korterelamuid ka Sääse ja Siili piirkonda.


Juhan Järver

Juhan Järver VR I/3 (19. mai 1886 Jõgeveste vald, Viljandimaa – 28. juuli 1941 Muravijevo küla, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Juhan Järver viibis aastatel 1904–1914 Kaukaasia eesti asundustes. Aastatel 1914–1917 teenis Esimeses maailmasõjas Vene keisririigi armees.

Aastatel 1918–1920 osales Vabadussõjas, 1919 aasta novembris teenis leitnandi auastmes 2. Jalaväepolgus. Ülendati 7. novembril 1919 kiiduväärt teenistuse eest alamkapteniks, vanusega 1. märtsist 1919. teenis ka 1. ja 2. diviisi staabi käsundusohvitserina.

Aastatel 1920–1921 teenis Tallinnas sõjaväeringkonna staabiülemana, aastatel 1924–1929 Kindralstaabi Valitsuse ja Kaitsevägede Staabi V (mobilisatsiooni)osakonna ülem, 1929–1934 Kindralstaabi ülema abi, 1927. aastast Kõrgema Sõjakooli lektor.

Harju Kaitseringkonna ülem 1934–1939 Harju sõjaväeringkonna ülem, 1939. aastal Sõjaministri käsundusohvitser, 1940. aasta Sõjavägede Staabi reservis. 1940. aastal ülendati koloneliks.

1941. aastast Nõukogude Punaarmees, hukkus õhurünnakul Verentjevi küla juures .


Ferdinand Võsu

Ferdinand Võsu (1. detsember 1909 Peterburi – 6. jaanuar 1987 Toronto) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).

Lõpetas 1940 Kõrgema Sõjakooli, teenis 3. Suurtükiväegrupis.


Villem Saarsen

Villem Leopold Saarsen (29. september 1891 Viljandi – 29. jaanuar 1982 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (kolonel), Eesti sõjaväeluure viimane ülem (1939–1940).


Ralf Tõnurist

Ralf Leonid Tõnurist (1938. aastani Ralf Leonid Tennorist; 18. oktoober 1899 Jõhvi vald, Virumaa – 1. november 1964 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (major).

Ta oli Kindralstaabi II osakonna A-jaoskonna ülema kohustes aastatel 1926–1929, seejärel B-osakonna ülema kohustes ja 1930. aastast jaoskonna ülem.


Årsteinen

Årsteinen on saar Norras Nordlandi maakonna Lofootide saarestiku Vågani vallas, Lofoote Hinnøyast eraldava Raftsundi väina sissepääsust idas. Saarekese keskusse Årsteini pääseb Hinnøya lõunatipu Digermuleni külast pinnaskattega teed mööda üle pisikese kanali.

Merepinnast 530 meetri kõrguselt Stortindeni tipust avanevad vaated naabersaartele ja Vestfjordi taha mandrile meelitasid 19. sajandi lõpu suvedel Saksa keisrit Wilhelm II oma matkaseltskonnaga sinna ikka-jälle tagasi tulema. Neid käike on jäänud meenutama tagasihoidlik mälestuskivi ja rahvamatk .

Årsteinen on umbes 4,5 km pikk ja 2,6 km lai, pindalaga 10,5 km².


Leo Poska

Leo Poska (12. detsember 1901 Väike-Lähtru küla, Martna vald, Läänemaa – 24. aprill 1945 NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane (vanemleitnant).

Hukati Nõukogude võimu poolt.


Rudolf Lints

Rudolf Johannes Lints VR I/3 (22. märts 1891 Tallinn – 24. aprill 1942 Sverdlovsk, hukati) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

Ta oli Kaitseliidu Saaremaa maleva ja Kaitseliidu Tallinna Maleva pealik.


Karl Soo

Karl Mihkel Soo VR I/3 (1. detsember 1895 Urvaste, Võrumaa – 2. veebruar 1941 Leningrad) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

Vabadussõja lõpus, 1920. aasta alguses teenis 6. Jalaväepolgus. Ülendati 12. veebruaril 1920 alamkaptenist kapteniks vanusega 16. oktoobrist 1919.

1925. aastast Kaitseliidu Petseri maleva pealik, 1927. aastast Petseri Kaitseväeringkonna ülem.

Õppis Kõrgemas Sõjakoolis 1936 kuni 1938 juhtimise ja staabiteenistuse erialal. 24. veebruaril 1936 ülendati kolonelleitnandiks.

1939. aasta lõpus viidi ta üle Kaitseliidu Tartu maleva pealikuks.

Represseeriti Nõukogude Liidu võimude poolt. Mõisteti surma ja lasti maha 2. veebruaril 1941 kinnipidamiskohas Leningradis (tänapäeval Peterburi).


August Jakobson (sõjaväelane)

August Jakobson (24. detsember 1901 – 20. mai 1979 Borås, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane (kapten).

Teenis Kaitseliidu Harju Malevas.


Ants Rehtlane

Ants Rehtlane (kuni 1919 Hans Rehtlane; 24. november 1884 Vändra – 24. jaanuar 1942 Ussollag) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Hariduse omandas Hans Rehtlane Eesti Aleksandrikoolis, mille lõpetas 1903. aastal. 1903–1904 õppis ta Tallinnas pedagoogilistel kursustel ja omandas algkooliõpetaja kutse. Töötas aastatel 1904–1905 õpetajana Kõpu kihelkonnakoolis ja 1. oktoobrist 1905 kuni 15. veebruarini 1916 Stavropoli kubermangus Allmäe eesti asunduses.

Ta astus Vene sõjaväkke 20. aprillil 1916. 2. veebruaril 1917 lõpetas ta lipnikekooli ja ülendati lipnikuks. Võttis osa I maailmasõjast Riia väerindel 19. Siberi kütipolgu koosseisus 1917. aasta septembrist kuni detsembrini.

1919. aasta alguses oli ta 1. Diviisi tagavarapataljoni koosseisus. Sama aasta 2. novembril ülendati ta Tallinna tagavarapataljonis alamleitnandiks (väljateenitud aja eest vene sõjaväes). 1924. aasta veebruaris viidi ta leitnandina üle 10. Jalaväerügemendist SVÜÕA-sse, kust märtsis Sõjavägede Staapi. Sama aasta novembris ülendati ta kapteni auastmesse.

1927. aasta veebruaris sai ta majoriks. Alates 1929. aasta juulist oli ta Sõjavägede staabi IV osakonna ülem. 1935. aastal ülendati ta kolonelleitnandiks ning 1940. aastal sai ta koloneli auastme.

1. juulil 1941 arreteeriti ta NKVD poolt Tallinnas ning saadeti Solikamski vangilaagrisse, kus suri järgmise aasta 24. jaanuaril.


Eduard Lillak

Eduard Lillak (17. jaanuar 1891 Viljandi vald, Viljandimaa – 4. veebruar 1942 Irkutski vangla) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

1936. aastal sai ta Kotkaristi III klassi teenetemärgi, olles Sõjaväe Varustusvalitsuse ehitus-korteriosakonna ülema kohusetäitja.

1940. aastal ülendati ta koloneliks.

Ta arreteeriti NKVD poolt 29. juulil 1941 Tallinnas.

Tema vend Arnold Lillak oli samuti sõjaväelane.


Aleksander Uuk

Aleksander Uuk VR II/3 (17. jaanuar 1897 Läänemaa – 29. juuni 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (major, 1940).

1919 aasta novembris teenis lipniku auastmes 1. Jalaväepolgus. Ülendati 7. novembril 1919 kiiduväärt teenistuse eest alamleitnandiks, vanusega 21. aprill 1919.

Hiljem teenis 1. Jalaväerügemendis, arreteeriti 21. septembril 1940, hukati.


Johannes Raudmäe

Johannes Raudmäe VR II/3 (kuni 1936. aastani Johannes Eisenberg, 22. aprill 1891 Tagatõnu talu, Kuimetsa vald (Juuru kihelkond), Harjumaa – 29. detsember 1973 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

Ta oli Vabadussõja alguses soomusrongide ülemjuhataja kapten Karl Partsi adjutant ja seejärel alates märtsist 1919 kuni Vabadussõja lõpuni Soomusrongide divisjoni tagavarapataljoni 1. roodu ülem. Peale Vabadussõda aastatel 1926-1928 Kaitseliidu Järvamaa maleva pealik ja aastatel 1928-1940 Kaitseliidu Sakalamaa maleva pealik. Teises maailmasõjas 1944. aasta veebruarist kuni septembrini 5. piirikaitserügemendi ülem.


Aleksander Kulgver

Aleksander Kulgver VR I/3 (kuni 1937. aastani Aleksander Kulbusch, 1. (vkj) / 13. september 1888 Uue-Vändra vald, Pärnumaa – 27. detsember 1941 Sevurallag) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1937).


Richard Aks

Richard Johannes Aks VR I/3 (20. november 1894 Tartu – 18. aprill 1942 Vjatlag, Kirovi vangla, Kirovi oblast; hukati) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

Sündis Tartu linnas Krüüdnerist pärit nahaparkali Mart Aksi pojana. Õppis Tartu linnakoolis aastail 1909–1913.

Teenis Venemaa tsaariarmees aastail 1916–1917, lõpetas Pihkva lipnikekooli. Viimane Venemaa auaste alamleitnant (podporutšik)

Eesti ohvitserina teenis aastail 1918–1940. Osales Vabadussõjas, sai raskelt haavata (VR I/3 kavaler). Läbis ohvitserikursused aastail 1922–1923 ning õppis Kõrgemas Sõjakoolis aastail 1936–1938.

Teenis 3. jalaväepolgus ja 3. üksik jalaväepataljonis aastail 1920–1932, sh kompaniiülemana.

Teenis Kaitseliidu Tartu maleva pealikuna (1938–1939).

Sai kolonelleitnandi auastme 24. veebruaril 1939.

Ta hukati Venemaal.


Peeter Kangro

Peeter Kangro (26. jaanuar 1901 – 6. mai 1990 Norrahammar, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane (kapten).

Teenis Sakala Üksikus Jalaväepataljonis ja Vabadussõja Ajaloo Komitee töökomisjonis.


Evald Kangro

Evald Kangro (31. oktoober 1913 – 10. juuli 1941 Ostrovi lähistel) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).

Teenis 7. Jalaväerügemendis.


Voldemar Aasoja

Voldemar Aasoja (kuni 1936. aastani Voldemar Ambos, 27. aprill 1907 – 13. august 1943 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).

Teenis Auto-Tankirügemendis. 1. septembrist 1939 oli ta 1. Tankitõrjekompanii ülem. Alates detsembrist 1941 Saaremaa politseiprefekt. Mõrvati.


Oskar Pajusoo

Oskar Pajusoo VR II/3 (kuni 1936. aastani Oskar Pajusson; 4. oktoober 1895 Tallinn – 29. oktoober 1942 Norillag) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Ta lõpetas 1915. aastal Tallinna Reaalkooli ja osales Vabadussõjas.

7. Jalaväerügemendi ja Lääne-Saare Sõjaväeringkonna ülem.


Voldemar Aaviste

Voldemar Otto Aaviste VR II/3 (kuni 16. märtsini 1936 Voldemar Avotin; 3. jaanuar 1893 Sece vald, Kuramaa – 14. detsember 1941 Kirov, Kirovi oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1939).


Johannes Vellerind

Johannes August Vellerind VR I/3 (kuni 1923. aastani Johannes August Viitmann; 22. august 1891 Koeru, Väinjärve vald, Järvamaa – 1. juuli 1941 Viljandi) oli Eesti sõjaväelane (kolonel, 1937).


Dietrich Buxhoeveden

Dietrich Friedrich Guido Reinhold Buxhoeveden (16. juuli 1883 Kargi mõis – 12. mail 1960) oli Eesti keemik, sõjaväelane, inseneriväe inspektor, Saaremaa rüütelkonna esimees 1948–1957.


Eduard Melts

Eduard Kristjan Melts VR I/3 (20. aprill 1893 Lasva vald – 22. juuli 1955 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel, 1939).

Üldhariduse omandas Võru linnakoolis ja Pihkva kubermangu Bõstretsovo põllutöökoolis, sõjalise hariduse Oranienbaumi lipnikekoolis, mille lõpetas 1916. aastal. Teenis ohvitserina 21. Siberi kütipolgus ja 4. Vidzeme Läti kütipolgus. Ülendati alamleitnandiks. Võttis osa Vabadussõjast (VR I/3).

Teenis 1. Jalaväerügemendis, 2. Diviisis ja Sõjaministeeriumis.

1940. aasta septembrist oli Eduard Melts 22. Eesti Territoriaalne Laskurkorpuse tagalaosakonna ülem. 1941.a. jaanuarist aga Sõjaväe Tehnikakooli ülema asetäitja majanduse alal. II maailmasõja ajal augustis 1941 evakueerus koos kooliga Nõukogude Liitu Tjumenisse.


Paul Hinno

Paul Hinno VR I/3 (23. märts 1893 Aleksandri vald, Põlva kihelkond, Võrumaa – 5. september 1981 Uppsala, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).


Ümaralehine huulhein

Ümaralehine huulhein (Drosera rotundifolia) on huulheinaliste sugukonda kuuluv putuktoiduline õistaim.


Paul Triik

Paul Villiam Triik VR II/3 (11. jaanuar 1896 Tallinn – 27. juuni 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel, 1930).

Eesti Vabadussõja ajal teenis 3. jalaväepolgus alamkapteni ja kaptenina (09.12.1919). 7. jaanuarist 1920, aastal 8. jalaväepolgu ülemana.

1926. aastast 1. diviisi staabiülem ja 1934. aastast Narva kaitseringkonna ülem (koloneli auastmes), alates 1. juunist 1936 Võru-Petseri kaitseringkonna ülem. 9. jaanuaril 1940 määrati ta väeosaülemate aukohtu liikmeks.

1940. aasta augustist oli Punaarmee 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse komandör (polkovniku auastmes).

Ta arreteeriti Nõukogude okupantide poolt Tapal 1. oktoobril 1940, mõisteti surma ja hukati.


Mati Karge

Mati Karge (kuni 1935. aastani Mathias Axel Egbert Grenzup (13. mai 1893 Tartu – 24. august 1972 Stuttgart) oli Eesti sõjaväelane (major).

Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1913. aastal.

Esimesest maailmasõjast võttis ta osa 12. tragunipolgu koosseisus. Teda austati 1916. aastal Georgi mõõgaga. Vene kodusõja ajal teenis ta Loodearmees ratsajäägripolgus eskadroni ülemana. Pärast selle likvideerimist astus Eesti kaitseväkke.

1924. aastal ülendati ta majoriks, 1924. aastast teenis 1. Diviisi Suurtükiväes, 1930. aastast 2. Suurtükiväegrupis, 1936. aastast 5. Suurtükiväegrupi ülema ajutine kt, 1940. aastani teenis tegevteenistusest vabastamiseni 1. Suurtükiväegrupis.

Teisest maailmasõjast võttis ta osa Saksa armee koosseisus.

Karge on maetud Leinfelden-Echterdingeni kalmistule.


Albert Pesur

Albert Pesur VR III/3 (Albert Pessor; 26. juuli 1903 Tallinn – 24. detsember 1966 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1935).


Tentaakel

Tentaakel on tundlik liikumisvõimeline näärmekarv putuktoidulistel taimedel. Tavaliselt koosneb ümarast peast, piklikust jalast ja alt laienevast alusest.


Rego Varsamaa

Rego Varsamaa (18. märts 1941 Tallinn – 16. oktoober 2007 Suure-Jaani vald) oli eesti poksija.

Varsamaa poksis aastatel 1957–1963 Tallinna Dünamos, tema treener oli Nigul Maatsoo. Ta pidas 29 kohtumist ja võitis neist 24.

Varsamaa oli raskekaalus (üle 81 kg) aastatel 1960–1962 kolmekordne Eesti NSV meister.

Ta osales aastatel 1960–1962 kaks korda Eesti NSV - Soome sõpruskohtumistel. Ta võitis raskekaalus (üle 81 kg) oma kohtumise 1960. aastal ja 1961. aastal.

Ta sai Dinamo üleliidulistel noorte meistrivõistlustel raskekaalus (üle 81 kg) 1958. aastal 2. koha ning 1960. aastal esikoha.

Varsamaa töötas hiljem restauraatorina.


Dark Thrones and Black Flags

"Dark Thrones and Black Flags" on Norra black metal'i bändi Darkthrone'i kolmeteistkümnes album.

Album anti välja 30. oktoobril 2009 ning see sarnaneb paljuski Darkthrone'i eelmise albumiga "F.O.A.D.". Laulusõnade ja muusika autorid on Nocturno Culto ja Fenriz.


Vahelmine huulhein

Vahelmine huulhein (Drosera intermedia) on huulheinaliste sugukonda kuuluv putuktoiduline õistaim.

Ta on levinud peamiselt Lääne-Eesti rabades ja siirdesoodes.

Lehed on kujult äraspidimunajad kuni talbjad. Õied on valged. Taime õisikuvars on 3–7 cm pikk, ega ulatu peaaegu üle lehtede. Õitseb juulis-augustis. Vili on vaoline kupar.


Ludwig von Löwenstern

Heinrich Karl Ludwig von Löwenstern (vene Лев Павлович Левенштерн 1783 – 1843) oli baltisaksa päritolu tõlkija ja Venemaa riigitegelane.

Ta oli tõeline riiginõunik, saatkonna tõlkija Pariisis 1801–1810 ja Eestimaa kubermangu asekuberner 17. veebruarist 1816 kuni 20. märtsini 1842.


Apomiksis

Apomiksis on õistaimedel esinev suguta paljunemine, kus seeme areneb viljastamata õiest.

Apomiksis on aluseks pisiliikide kujunemisele. Apomiktilised pisiliigid esinevad näiteks võililledel, hunditubakatel, kortslehtedel, tuhkpuudel, kibuvitstel, silmarohtudel.


Homeri vaenlane

"Homeri vaenlane" (Homer's Enemy) on Simpsonite 8. hooaja 23. jagu, mis jõudis ekraanile 4. mail 1997.


Tants telefoni ümber

"Tants telefoni ümber" ("Lost Verizon") on "Simpsonite" 20. hooaja 2. jagu, mis jõudis ekraanile 5. oktoobril 2008. See oli pühendatud Paul Newmanile.


Velenje Rudar

Velenje Rudar (ametlikult Nogometni Klub Rudar Velenje) on 1948 asutatud Sloveenia jalgpalliklubi, mille kodulinn on Velenje ja -väljak Ob Jezeru.

Võitnud korra Sloveenia karika.


Heinrich Johann von Wrangell

Heinrich Johann von Wrangell (vene Гейнрих Иоган (Андрей Иванович) Врангель; 9. detsember 1736 – 23. mai 1813 Sompa) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane ja riigitegelane, Andja vabahärra.

Ta oli kindralleitnant (1791), riiginõunik, Tallinna asehaldurkonna asekuberner 13. oktoobrist 1783 kuni 23. septembrini 1786, Tallinna asehaldur 23. oktoobrist 1786 kuni 28. novembrini 1796.

Talle kuulusid Virumaal Sõmeru, Sompa, Tärivere ja Uhe, ning Tartumaal Sangaste kihelkonna Väike-Puka mõis.


Fjodor Raskolnikov

Fjodor Fjodorovitš Raskolnikov (vene Фёдор Фёдорович Раскольников, tegelikult Fjodor Fjodorovitš Iljin (Фёдор Фёдорович Ильин); 28. jaanuar 1892 Peterburi — 12. september 1939 Nice, Prantsusmaa) oli Nõukogude Liidu riigitegelane, diplomaat, sõjaväelane, kirjanik ja ajakirjanik.


Karl Gustav von Cahdeus

Karl Gustav von Cahdeus (ka Cadaeus ja Cadens) (suri 14. (ukj 25. aprillil) 1768 Tallinnas) oli Venemaa sõjaväelane ja riigitegelane.


Georg Friedrich von Grotenhielm

Georg Friedrich von Grotenhielm (Venemaal tuntud kui Georgi Jevstafjevitš, vene keeles Георгий Евстафьевич фон Гротенгельм) (19. oktoober 1721 – 8. september 1798) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane ja riigitegelane.


Lindsey Vonn

Lindsey Caroline Vonn (sünninimi Kildow; sündinud 18. oktoobril 1984 Minnesotas St. Paulis) on endine USA mäesuusataja, kelle parimad tulemused olid saavutatud kiirusaladel.

Vonni isa Alan Kildow kuulus USA juunioride koondisse mäesuusatamises, enne kui ta 18-aastaselt sai põlvevigastuse, mis lõpetas tema sportlastee. Lindsey hakkas suusatama 2-aastaselt ja isa toetas tema karjääri tugevalt. Lindseyga samast Saint Pauli eeslinnast Apple Valleyst pärines ka kolmekordne USA olümpiakoondislane Kristina Kosnick, mõlemad harjutasid kodulähedasel Buck Hillil.

Esimest korda osales Vonn maailma karikasarja etapil 16-aastaselt Utah' osariigis Park Citys 16.–18. novembril 2000.

2002. aasta taliolümpiamängudel USA-s Salt Lake Citys osales ta slaalomis ja Alpi kahevõistluses. Viimases tuli ta 6. kohale.

4. märtsil 2003 võitis ta Prantsusmaal Puy Saint-Vincentis juunioride maailmameistrivõistlustel kiirlaskumises hõbemedali.

2006. aasta taliolümpiamängudel Itaalias Torinos kukkus ta 13. veebruaril treeningul rängalt ja viidi sealtsamast haiglasse. Siiski võistles ta järgmisel päeval kiirlaskumises ja saavutas 8. koha. Sellise käitumise eest anti talle Olümpiavaimu auhind, mis määratakse kõige paremini olümpiavaimu väljendanud USA sportlasele.

Vonn sai hõbemedali kiirlaskumises ja suurslaalomis Åres 2007. aasta maailmameistrivõistlustel. Kaks aastat varem Bormios toimunud 2005. aasta MM-il oli ta kiirlaskumises ja Alpi kahevõistluses neljas. 2009. aasta MM-il, mis peeti Val-d'Isère'is, tuli ta maailmameistriks ülisuurslaalomis ja kiirlaskumises.

2010. aasta taliolümpiamängudel Kanadas Vancouveris võitis ta kiirlaskumise 0,56-sekundilise, seega suure eduga oma kaasmaalase Julia Mancuso ees, tulles esimeseks ameeriklannaks, kes tulnud olümpiavõitjaks kiirlaskumises. Ta tuli ülisuurslaalomis kolmandaks Andrea Fischbacheri (Austria) ja Tina Maze (Sloveenia) järel. Alpi kahevõistluses ta juhtis pärast kiirlaskumist, kuid slaalomis kukkus. Ta tegi kaasa ka kõik ülejäänud kolm ala, kuid katkestas need. Sealjuures suurslaalomis ta kukkus ja murdis nimeta sõrme, aga võistles sellest hoolimata ka viimasel alal.

2014. aasta taliolümpiamängudest Sotšis jäi ta vigastuse tõttu eemale.

2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis võitis ta kiirlaskumises pronksmedali. Ülisuurslaalomis jäi ta jagama kuuendat kohta ja Alpi kahevõistluse katkestas.

Maailma karikasarjas võitis Vonn 82 etappi ja on sellega enim etapivõite saavutanud naismäesuusataja. Neist 43 võitis ta kiirlaskumises ja 14 nendest Kanadas Lake Louise'is. Lisaks oli ta MK-etappidel poodiumil veel 55 korral. Ta võitis 2008 maailma üldkarika ja kiirlaskumise karika. 2009 võitis ta uuesti maailma üldkarika ning lisaks kiirlaskumise ja ülisuurslaalomi karika. 2010 võitis ta nii üldkarika kui ka ülisuurslaalomi, kiirlaskumise ja Alpi kahevõistluse karika. Hooajal 2014–2015 võitis ta maailma karika kiirlaskumises ja ülisuurslaalomis.

Hooajal 2015–2016 võitis ta 20. kristallgloobuse, kui tuli kiirlaskumises hooaja üldvõitjaks. Ta sai sellega kõige edukamaks mäesuusatajaks. Talle järgneb 19 kristallgloobust võitnud rootslane Ingemar Stenmark. Veebruaris toimunud etapil Andorras Soldeus vigastas ta aga põlve, mistõttu pidi ta hooaja pooleli jätma, kuid saavutas sellele vaatamata hooajal üldarvestuses teise koha.

Tema viimasteks tiitlivõistlusteks jäid 2019. aasta maailmameistrivõistlused Åres, kus ta võitis kiirlaskumises pronksmedali.


Lembit Eelmäe

Lembit Eelmäe (26. september 1927 Holdre vald – 2. juuli 2009 Tartu) oli eesti näitleja.

Ta lõpetas 1951. aastal Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi, töötas aastatel 1951–1957 Endlas ja alates 1957. aastast Vanemuises.

Tema tipprollideks olid osatäitmised Jaan Toominga lavastustes "Veli Joonatan" (1976), "Põrgupõhja uus Vanapagan" (1976), "Polonees 1945" (1976), "Kauka jumal" (1977), "Tõde ja õigus" (1978) ja "Kihnu Jõnn" (1980).


Lampivaara ametüstikaevandus

Lampivaara ametüstikaevandus on üks väheseid kaevandusi kogu maailmas, mis on külastajaile avatud. Ta tegutseb Pyhä-Luosto tundruahelikku kuuluval Lampivaara tundrul, kuhu viib Ukko-Luosto tundru juurest 2,5 km pikkune jalgrada, mis jõuab 3 kilomeetri järel tagasi maanteele Rykimäkero juurde parklasse .

Külastajaid tutvustatakse ametüsti tekkelooga; räägitakse selle kalliskivi osast mitmete rahvaste uskumustes; lõpuks võib iga külastaja ise kaevata endale õnnekivi, mille võib endaga kaasa viia. .


Stian Aarstad

Stian Aarstad (sündinud 1976) on Norra pianist ja süntesaatorimängija, kelle hiilgeaeg oli aastatel 1993–1997, mil ta mängis black metal'i bändis Dimmu Borgir klaverit ja süntesaatorit.


Bonnier

Bonnier on 1804. aastal asutatud Rootsi kirjastuskontsern. See sai alguse, kui Gerhard Bonnier asutas Kopenhaagenis raamatukaupluse.

1837. aastal asutati Stockholmis raamatukirjastus Albert Bonniers Förlag. 1924. aastal ostis perekond Bonnier Rootsi päevalehe Dagens Nyheter enamusosaluse, 1929. aastal tollase Rootsi suurima ajakirjade kirjastaja Åhlén & Åkerlunds. 1944. aastal asutas Bonnier õhtulehe Expressen, millest sai edukas väljaanne.

1950. aastal hakkas Bonnier kirjastama koomikseid ja 1965. aastal välja andma huvialaajakirju.

1973. aastal laienes perefirma filmiärisse, ostes suurima Rootsi filmitootmisettevõtte SF. 1976. aastal alustas tegevust perekond Bonnierile kuuluv majandusleht Dagens Industri. 1984. aastal hakkas Bonnier kirjastama ajakirja Science Illustrated. 1989. aastal asutas Bonnier ajalehe Äripäev.

Alates 1997. aastast on Bonnier omandanud järk-järgult aktsiaid Rootsi suurimas telekanalis TV4, 2009. aasta seisuga kuulub Bonnierile ligi 99% firma aktsiatest. 2005. aastal ostis Bonnier Soome telekanali MTV3 ja raadiojaama Radio Nova. 2006. aastal ostis Bonnier osaluse USA kirjastuses World Publication, mis annab välja umbes 50 ajakirja ning peab käigus ligi pooltsada veebisaiti.

Tänapäeval on Bonnier esindatud 25 riigis, kokku on kontsernil osalus 175 ettevõttes üle maailma. Bonnier on senini perefirma.


AS Äripäev

AS Äripäev (varasema nimega Äripäeva Kirjastuse AS) on Eesti ettevõte, mis kirjastab ajalehti Äripäev, Delovõje Vedomosti ja Meditsiiniuudised ning kuukirja RP (Raamatupidaja). Peale ajalehtede ja ajakirjade annab AS Äripäev välja käsiraamatuid ja infolehti, kirjastab majandusteemalisi raamatuid, korraldab majandusteemalisi seminare, konverentse ja koolitusi ning toodab hulgaliselt informatsiooni internetis.

Alates 1997. aasta maist on Bonnier Äripäeva ainuomanik.

Alates 2010. aasta novembrist kirjastab AS Äripäev kuukirja Imeline Teadus ning alates 2011. aasta oktoobrist kuukirja Imeline Ajalugu. 2016. aasta maikuus võttis AS Äripäev üle kuukirja National Geographic Eesti kirjastamise, mida seni oli teinud Leedu raamatukirjastus Alma Littera. AS Äripäeva peadirektor on alates septembrist 2007 varasem Äripäeva peatoimetaja Igor Rõtov.


Meelis Mandel

Meelis Mandel (sündinud 13. aprillil 1971) on eesti ajakirjanik.

Mandel on õppinud Tallinna Tehnikaülikoolis ja Estonian Business Schoolis.

1993. aastal asus ta tööle Õhtulehes reporterina, 1994. aastal siirdus ajalehte Äripäev. Seal töötas Mandel alul reporteri, seejärel arvamustoimetaja ning 1996. aastast uudistetoimetajana. 2005. aastal sai temast uudistetoimetuse juht ning septembrist 2007 Äripäeva peatoimetaja sellel kohal 1992. aastast olnud Igor Rõtovi asemel.

Meelis Mandel on aastate vältel esinenud nii Äripäevas kui ka teistes meediakanalites ajakirjanduse, majanduse, poliitika jt teemadel. Muuhulgas on ta toetanud ettevõtete läbipaistvust ja aastaaruannete tõhusamat avalikustamist, kaitsnud Eesti ajakirjandust korruptsioonisüüdistuste eest ja vastustanud sookvoote.

Mandel on Eesti Ajalehtede Liidu nõukogu liige.


Igor Rõtov

Igor Rõtov (sündinud 14. septembril 1963) on eesti ajakirjanik, ärijuht ja maletaja.

Rõtov õppis Tallinna Tehnikaülikoolis majandust ja Tartu Ülikoolis ajakirjandust, mõlemad on tal jäänud lõpetamata.

Enne ajakirjandusse tulekut oli ta elukutseline malemängija ja -treener. 1990–91 töötas Rõtov reporterina Rahva Hääles, 1992. aastal siirdus reporteriks ajalehte Äripäev. 1992. aasta sügisel sai temast Äripäeva peatoimetaja ja tegevjuht, septembrist 2007 on ta AS-i Äripäev peadirektor.

Rõtov kuulub Euroopa majanduslehtede liidu täitevkomiteesse.


Johannes Lippus

Johannes Lippus VR II/3 (31. detsember 1891 Adavere, Viljandimaa – 15. august 1948 Taišetlag, Taišet, Irkutski oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

Skouts Üksiku Jalaväepataljoni, alates 20. novembrist 1939 Lahingukooli ülem.


Verner Trossi

Verner Ernst Harald Trossi VR I/3 ja II/3 (11. juuli 1890 Paide – 19. juuni 1953 Narva) oli Eesti ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (kolonel).

Lõpetas 1907. aastal Tallinna Reaalkooli.

1919. aasta novembris teenis kapteni auastmes 9. Jalaväepolgus. Ülendati 7. novembril 1919 kiiduväärt teenistuse eest alampolkovnikuks, vanusega 1. november 1919.

1924. aastast Sakala jalaväerügemendi ülem, 1926. aastast Sõjakooli ülem, 1930. aastast 9. Üksiku Jalaväepataljoni ülem

Võru-Petseri kaitseringkonna, Võru-Petseri Sõjaväeringkonna (1934–1936), Valga (1. juuni 1936–1939) ja Viru-Järva (1939) sõjaväeringkonna ülem. Vabastati tegevteenistusest 8. novembril 1939.

1940. aasta augustist oli Punaarmee 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse 21. laskurpolgu komandör.

Arreteeriti 25. septembril 1950. Suri Narva vangilaagris.


Emil Kursk

Emil Aleksander Kursk VR I/3 (31. august 1893 Tallinn, Eestimaa – 19. detsember 1944 Berliin, Saksamaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonel, 1929).

Ta lõpetas 1911. aastal Tallinna Reaalkooli.

Emil Kursk alustas sõjaväelase karjääri Venemaa keisririigi armees, kus teenis välja alamkapteni auastme.

Eesti Vabadussõja alguses tegutses E. Kursk Kaitseliidu organiseerimisel, 1919. aasta märtsis määrati ta Soomusrongide Divisjoni Tagavarapataljoni ülemaks ja jätkas ka divisjoni ümbernimetamisel Soomusrongide Diviisi Tagavarapataljoni ülemana.

Pärast Vabadussõja lõppu jätkas E. Kursk teenistust Eesti Rahvaväes ja kaitseväes, 1. Diviisi Staabiülemana 1. veebruarini 1925, siis Eeski sõjaväe esindajana Venemaal.

1927. aastal nimetati E. Kursk 2. Soomusrongirügemendi ülemaks. E. Kursk juhtis 2. Soomusrongirügementi kuni 1934. aastani.

1934. aastast nimetati E. Kursk Lääne-Saare Sõjaväeringkonna ülemaks, 1936. aasta 1. juunist kuni 1939. aastani oli ta Narva Sõjaväeringkonna ülem ja 1939. aastal Pärnu-Viljandi Sõjaväeringkonna ülem.

Lahkus 1939. aasta oktoobris sõjaväeteenistusest, vabastati Eesti kodakondsusest ning siirdus koos perega Saksamaale. Sõja puhkemise järel võeti Saksa armeesse ning võitles idarindel.

Suri 19. detsembril 1944 Berliin-Weissensee haiglas tiisikusse. Matmispaik teadmata.

E. Kursk oli tasemel maletaja. Tuli aastal 1933 Eesti meistrivõistlustel hõbemedalile.


Paul Hanson

Paul Hanson VR II/3 (30. august 1893 Kahkva vald, Võrumaa – 17. juuli 1942 Stupino) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1940).

Teenis aastatel 1936-1940 Võru-Petseri Sõjaväeringkonna staabis, staabiülema kohusetäitjana.

Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941. Hukati.


Gotthard Wilhelm von Budberg-Bönninghausen

Vabahärra Gotthard Wilhelm von Budberg-Bönninghausen (vene бар. Богдан Васильевич (Готтард Вильгельм) Будберг; 28. juuni 1766 Riia — 29. juuli 1832 Riia) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi riigitegelane.

Ta oli salanõunik, kammerhärra ja Eestimaa kuberner 23. detsembrist 1818 kuni 27. juulini 1832.

Talle kuulus Volmari kreisis Turaida kihelkonnas Vidriži (saksa Widdrisch; läti Vidrižu muiža) mõis.


Paul Villemi

Paul-Aleksander Villemi VR II/3 (14. oktoober 1897 Mooste vald, Põlva kihelkond, Võrumaa – 28. aprill 1942 Vjatlag, Kirovi oblast, NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

Ta oli Vabadussõjas laiarööpmelise soomusrongi nr 1 luurajate komando ülem ning mitme ajaloolise teose autor või koostaja.


Mihkel Uudla

Mihkel Uudla (kuni 1935. aastani Mihkel Lossmann; 24. oktoober 1907 – 5. oktoober 1956 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1940).


Mihkel Hennoste

Mihkel Hennoste (kuni 1935. aastani Mihkel Endrikson, 10. oktoober 1905 Pärnu – 10. aprill 2002 Queensland) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).


August Hint

August Hint (11. august 1902 Kavastu vald, Tartumaa – 24. märts 1944 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten).

Teenis 2. Suurtükiväegrupis. August Hint kaotas Tallinna pommitamisel Nõukogude lennukite poolt parema käe ja suri haavadesse.


Adolf Herm

Adolf Herm (18. november 1909 Tartu – 5. veebruar 1945 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (leitnant, 1934).

9 aastaselt läks kooli, 1926. aastani õppis Hugo Treffneri eragümnaasiumis. Samal aastal asus õppima Sõjakooli, mille lõpetas 1929, auastmelt nooremleitnant. 1934-1936 õppis Kõrgemas Sõjakoolis, peale seda asus tööle Võru-Petseri sõjaväeringkonna 1. osakonna ülema abina, kus teenis 1940. aastani. 20. juulil 1941 asus Saksa SD üksusesse. 1943 astus omal soovil Eesti Leegioni.

Arreteeriti 30. novembril 1944 NKVD poolt, mõisteti süüdi KrK § 581b järgi ja hukati. 1992 veebruaris rehabiliteeriti A. Herm postuumselt.


Karl Kool

Karl Aleksander Kool VR I/3 (20. märts 1891 Tartu – 1. november 1934 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Karl Kool alustas sõjaväelase karjääri Venemaa keisririigi armees, kus ta omandas suurtükiväelase eriala.

K. Kool osales suurtükiväelasena Ukraina Rahvavabariigi relvajõududes ja Eesti Vabadussõjas, 1919. aasta veebruarist 2. Suurtükiväepolgus, patarei nr. 2 patareiülemana.

1921. aasta oktoobrini oli Sõjakooli suurtükipatarei ülem ja 1921. aasta oktoobrist kuni 1923. aasta juulini oli Karl Kool Soomusrongide brigaadi ülema abi. Aastatel 1925–1927 õppis ta Kõrgemas Sõjakoolis.

1928. aasta jaanuarist detsembrini oli ta 1. Soomusrongirügemendi ülema kohusetäitja.

Kaitseväe varustusvalitsuse tehnilise asjanduse juhataja kolonel Karl Kool hukkus 1. novembril 1934 õnnetusjuhtumi tagajärjel Tallinnas (sai kodus relva puhastades surma) ning on maetud Tartu Peetri koguduse vanale kalmistule.


Aleksander Häelme

Aleksander Häelme VR I/3 (30. märts 1891 Ropka, Tartumaa – 20. juuli 1942 Norilsk, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

3. Üksiku Jalaväepataljoni ülem.

Arreteeriti NKVD poolt 15. juunil 1941 Elvas. Surmaotsus, hukati.


Äkässaivo

Äkässaivo on Soome mandrijää ihutud kanjonijärv Saivonsuvanto jõe lähedal Muonio vallas. See on Pakasaivo järve sarnane, kuid laugemate kallastega. Äkässaivo rannal kõrgub umbes 20 meetri kõrgune seidakivi.

Järve äärde minekuks tuleb sõita umbes kolm kilomeetrit mööda Äkäskero teed, pöörata ristmikul paremale ja siis liikuda veel umbes üks kilomeeter edasi. Sinna pääseb ka mööda tähistatud Saivonkierrose matkarada ja Äkässaivo loodusrajalt, mis algab Äkäslompolo-Kittilä teelt Äkäsjoki silla juurest.

Saamidele on järv olnud püha paik, mistõttu julgesid seda vaatama minna vaid vähesed.


Heinrich Laretei

Heinrich Laretei VR II/3 (4. jaanuar 1892 Õisu, Kaarli vald, Viljandimaa – 3. aprill 1973 Stockholm) oli Eesti diplomaat, poliitik ja sõjaväelane (kapten).


Ljudmila Zõkina

Ljudmila Zõkina (vene Людмила Георгиевна Зыкина) (10. juuni 1929 Moskva – 1. juuli 2009 Moskva) oli vene laulja ja näitleja, NSV Liidu rahvakunstnik (1973).


Karl Prees

Karl Eduard Prees (kuni 1935. aastani Karl Eduard Preisberg; 4. jaanuar 1893 Paldiski – 21. august 1969 Olympia, Washingtoni osariik, USA) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1935).

Karl Eduard Preisberg omandas algkooli hariduse Tallinnas, kus jätkas samas ka õpinguid gümnaasiumis.

1912. aastal siirdus ta Venemaa keisririigi sõjaväeteenistusse sundaega teenima, lõpetades sõjaväeteenistuse lipniku auastmes. Võttis osa Esimesest maailmasõjast 7. kütipolgu koosseisus, Poolas, Galiitsias ja Rumeenias, kus ta staabikapteni aukraadis tegutses pataljoniülemana.

1917. aasta detsembris tuli staabikapten Preisberg Eestisse rahvusväeosadesse, Eesti polku Viljandisse. Võttis osa Vabadussõjast.

Peale Vabadussõja lõppu määrati ta Tallinna Vahipataljoni ülema kohale, millisel ametkohal ta püsis kuni 1925. aastani, mil ta määrati pataljoni ülemaks Tallinna Kalevi üksikusse jalaväepataljoni.

Alates 1. mai 1928. aastast kuni 1940. aastani Kaitseliidu Järva maleva pealik.


Joachim von Sievers

Vabahärra Joachim Christian von Sievers (Venemaal tuntud kui Jefim Hristianovitš, vene keeles Ефим (Иоахим) Христианович фон Сиверс) (6. aprill (vkj) 1719 Moskva – 29. detsember (vkj) 1778 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane ja riigitegelane.


Hans Wachtmeister

Hans Wachtmeister (surnud 1590), Aunaku mõisnik, Rootsi feldmarssal ning vägede ülemjuhataja Eestimaal Hans Wachtmeister (1609–1652), eelmise pojapoeg, Björkö vabahärra, Eestimaa maanõunik, ratsaväekindralmajor ja riiginõunik. Hans Wachtmeister (1641–1714), eelmise poeg, Johannishusi krahv, Lagedi mõisnik, kindraladmiral. Hans Wachtmeister, eelmise vennapoeg, Mälsåkeri krahv, kindraladjutant.


Moskva-Leedu sõda (1507–1508)

Moskva-Leedu sõda oli aastatel 1507–1508 toimunud sõda ühelt poolt Moskva suurvürstiriigi ja teiselt poolt Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi vahel, kes oli personaalunioonis Poola Kuningriigiga.


Speleoloogia

Speleoloogia ehk koopateadus (kreeka keeles σπήλαιον 'koobas') on geoloogia haru, mis uurib koopaid, nende tekkimist, arenemist, ehitust, otsimist ja elustikku.


Kiviõli FC Irbis

Kiviõli FC Irbis on 1998 asutatud Eesti jalgpalliklubi, mille kodulinn on Kiviõli ja -väljak Kiviõli linnastaadion. Kuni 2012. aasta hooaja lõpuni oli klubi nimeks Kiviõli Tamme Auto. 2012. aasta hooaja lõpul kuulutati välja, et Kiviõli Tamme Auto meeskond ühineb kohaliku noorteklubiga FC Irbis ning hakkab tulevikus kandma ka nende nime.


Merike Vardja

Merike Vardja (sündinud 7. mail 1969 Viljandis) on eesti kirjandusteadlane ja koolitaja.

Merike Vardja lõpetas aastal 1993 Tallinna Pedagoogikaülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal cum laude. Aastal 2002 omandas ta filosoofialitsentsiaadi kraadi ja 2006 filosoofiadoktori kraadi Soomes Jyväskylä Ülikoolis. Tema väitekirja teema oli "Tegelaskategooriad ja tegelase kujutamise vahendid Väinö Linna romaanis "Tundmatu sõdur"".

Aastail 1993–2006 õpetas ta Tallinna Ülikoolis eesti kirjandust ja kultuurilugu ning soome keelt ja kirjandust. Aastast 2009 vabakutseline, FIE.


Rakvere JK Tarvas

Rakvere JK Tarvas on Lääne-Virumaa suurim ja ühtlasi maakonna edukaim Eesti jalgpalliklubi pärast vabariigi iseseisvuse taastamist. Klubi kodulinn on Rakvere ja koduväljak Rakvere linnastaadion, kevad- ja sügisperioodil toimuvad kohtumised Rakvere kunstmurustaadionil.

Asendus- ja treeninguväljakuna on kasutust leidnud ka Vinni-Pajusti staadion. 2016. aasta hooajal mängis JK Tarva esindusmeeskond Premiumi liigas lõpetades rohkem kui 50 aastat kestnud pausi, millal viimati mõni võistkond Lääne-Virumaalt oli riigi kõrgeimas sarjas esindatud (Punane Kunda, 1962).


TJK Legion

Tallinna JK Legion (ametlikult Tallinna Jalgpalli Klubi Legion) on 2008 asutatud Eesti jalgpalliklubi, mille kodulinn on Tallinn ja -väljak Wismari staadion. Võitnud Esiliiga 2019. aasta hooaja, mängib klubi 2020. aasta hooajal Meistriliigas.

Klubi moodustati 2008. aastal Tallinna Jalgpalli Klubi ja Tallinna SK Legion ühinemisel.


Malta jalgpallikoondis

Malta jalgpallikoondis on Malta jalgpalluritest moodustatud riigi esindusmeeskond, mille liikmed valib välja koondise peatreener ning mida haldab Malta Jalgpalliliit. Peamine kodustaadion on Attardis asuv Ta' Qali staadion.

Pole kordagi pääsenud maailma- ega Euroopa meistrivõistlustele. Kõige edukamates valiktsüklites on kogutud üks võit ja kaks viiki (2008. aasta EM-i valiktsükkel ja 2022. aasta MM-i valiktsükkel).

Alates 2019. aastast on Malta koondise peatreener Devis Mangia.


Sisekaitse Operatiivrügement

Sisekaitse Operatiivrügement ehk SOR oli Eesti Vabariigi sõjaväestatud politseiüksus Siseministeeriumi valitsemisalas, mis tegutses ajavahemikul 1. detsember 1991 – 1997.

Asus Jõelähtme vallas Koogi kasarmutes. Märtsis 1992 koliti Tallinna Rahumäe tee 6, kus varem asus Eestis asunud NSV Liidu Siseministeeriumi sisevägede 357. konvoipolk ja seejärel Narva-Jõesuu kasarmutes, Narva piirkonna turvalise tagamisel ning Tallinnas.

Rügemendi komplekteerimisel kasutati ajateenijaid, selle isikkoosseis ulatus kuni 300 meheni.

SOR likvideeriti, kuna selle käigushoidmine ja väljaõpe oli kallis ning ajateenijate kasutamine igapäevase sisekorra tagamisel ei ole Euroopa õigusruumis levinud.

SOR-i esimene ülem oli Georg Ambach, kes lahkus ülema kohalt 1992. aasta lõpus

Alates 1993. aastast kuni rügemendi likvideerimiseni juhtisid Sisekaitse Operatiivrügementi rügemendiülem Peet Kall ja rügemendiülema asetäitja Arne Sirel. Juhtkonda kuulusid veel ka Andres Seepter, Erki Nelis, Rein Laid, Vladimir Meri, Viljar Leisalu ja Enn Kask.

Ajateenijate kasutamine Siseministeeriumi valitsemisalas olevas Sisekaitse Operatiivrügemendis lõpetati 1. novembrist 1997. aastal ja Sisekaitse Operatiivrügement liideti Tallinna Politseiprefektuuriga.


Õhutõrjepataljon

Õhutõrjepataljon on Eesti kaitseväe maaväe õhutõrjeväeosa (pataljon), mis asub Tapal ja kuulub 1. jalaväebrigaadi koosseisu. Varem kandis väeosa õhutõrjedivisjoni nime ja kuulus Kirde kaitseringkonna koosseisu.

Õhutõrjepataljon on Eesti kaitseväe ainus õhutõrjeüksus. Kaitseväe õhutõrje kasutab oma ülesannete täitmiseks maapealsetesse relvasüsteemidesse kuuluvaid rakette ja kahureid. Lisaks kasutatakse ka radareid, mille abil antakse ülevaade õhuruumis toimuvast.


Deadache

"Deadache" on soome ansambli Lordi neljas stuudioalbum, mille andis Soomes välja 29. oktoobril 2008 plaadifirma BMG Finland Oy. Album ilmus sama nädala jooksul umbes 30 riigis. Plaadiesitluskontsert toimus 31. oktoobril Helsingis Tavastia klubis.

Esimene singel "Bite It Like A Bulldog" sellelt albumilt ilmus 3. septembril 2008. Novembri lõpuks oli plaati müüdud Ameerika Ühendriikides 1700 eksemplari.

Laulu "Missing Miss Charlene" jaoks on salvestatud lastekoori laul, mille lõpus kuuleb laulmas väikest last, kes kuuleb laulmas 1986. aastal 12-aastast Mr. Lordit.


Kirp (Sirbi lisaleht)

Kirp oli aastatel 2006–2007 kultuurilehe Sirp lisana ilmunud huumorileht. Selle peatoimetaja oli Raul Sulbi.

Sirbi peatoimetaja Kaarel Tarandi sõnul oli lisalehe eesmärk anda noortele, andekatele ja hea huumoritajuga inimestele võimalus oma annet teiste inimestega jagada.


Hendrik Vosman

Hendrik Vosman sündinud 12. novembril 1982) on eesti ajakirjanik.

Lõpetas 2001. aastal Tallinna Inglise Kolledži ja 2007. aastal Tartu Ülikooli politoloogia erialal. Alates 2007. aastast töötab ta ajalehes Postimees välisuudiste toimetajana. Kirjutanud uudiseid ja artikleid peamiselt Ameerika Ühendriikide ja rahvusvahelise poliitika teemadel.

Alates 2002. aastast kuulub Hendrik Vosman Eesti Üliõpilaste Seltsi.


Mets-seahernes

Mets-seahernes (Lathyrus sylvestris) on seaherne perekonda kuuluv taimeliik.

Taime kõrgus on 50–150 cm. Lehed on ühe paari sulglehtedega. Abilehed on väiksed, süstjad ja poolkuujad; varred kahe laia tiivaga. Õied on roosad või punakaslillad. Õitseb juulis-augustis. Kaunad on kuni 6 cm pikad ja sisaldavad keskmiselt 10 seemet .

Eestis on hajusalt levinud hõredamates metsades, nõlvadel, metsasihtidel ja raiesmikel, vahel ka mererannal.


Aas-seahernes

Aas-seahernes (Lathyrus pratensis) on seaherne perekonda kuuluv taimeliik.

Taime kõrgus on 20–70 cm.

On ainus looduslik kollaste õitega seahernes. Õitseb maist septembrini, harvem kauemgi. Kollased õied on 5–9 kaupa hõredas kobaras.

Lehed ühepaari lehekestega ja tipul köitraagutega. Lehe alusel on noolekujuline abileht, mis on lehekesest tavaliselt suurem.

Eestis esineb sageli niitudel ja teeservades.


Hernelehine seahernes

Hernelehine seahernes (Lathyrus pisiformis) on seaherne perekonda kuuluv taimeliik.

Taim on punakate õitega ja 30–100 cm kõrgune.

Lääne- ja Põhja-Eestis esineb harva loometsades, sarapikes, nõlvadel.


Soo-seahernes

Soo-seahernes (Lathyrus palustris) on seaherne perekonda kuuluv taimeliik.

Taimed köitraagudega, varred nõrgad ja tiivulised. Õied sinakaslillad. Lehekesed kitsad, piklikud ja terava tipuga.

Eestis on tavaline taim soodes, niisketel niitudel ja rannaniitudel.


Must seahernes

Must seahernes (Lathyrus niger) on seaherne perekonda kuuluv taimeliik.

Taim on 20–70 cm kõrge ja ilma köitraagudeta. Lehekesed on 5–12 mm laiad, ümara tipuga ja kuivades lähevad mustaks. Õied on roosad.

Eestis esineb paiguti leht- ja segametsades, niiduservades.


Käärdi Arendusselts

MTÜ Käärdi Arendusselts on asutatud 2008. aasta septembris. Seltsi põhikirjaline eesmärk on säilitada ja edendada Käärdi elukeskkonda ning tugevdada Käärdi elanike piirkondlikku identiteeti.

Käärdi arendusseltsi initsiatiivil hakati koostama aleviku arengukava, mis valmis 2009. aasta kevadel. Projekti toetas Kohaliku omaalgatuse programm.

Arengukava koostamise projekti käigus saadi konkursi korras alevikule ka vapp, mille kavandi autor on Mulgimaa graafik Tõnu Kukk ning mis on ka Käärdi aleviku lipul. Konkursi korras saadi logo ka seltsile ning valmis koduleht, millele koondatakse käärdilastele oluline info.

23. juunil 2009 oli Käärdil külastuspäev, kus EELK Rõngu Mihkli koguduse õpetaja Andres Aaste ja Elva koguduse õpetaja Vallo Ehasalu pühitsesid Käärdi aleviku lipu ja jätsid esimese sissekande seltsi külalisteraamatusse.


Rand-seahernes

Rand-seahernes (Lathyrus maritimus) on liblikõieliste sugukonda seaherne perekonda kuuluv rohttaimeliik.

Taime varred on tiivutud ja lamavad. Elliptilisi lehekesi on 3–5 paari. Abilehed on munajad. Õied on roosad kuni lillad ja asetsevad 4–7 kaupa.

Esineb liivastel mererandadel. On III kategooria kaitsealune taim.


Mägi-seahernes

Mägi-seahernes (Lathyrus linifolius) on liblikõieliste sugukonna seaherne perekonda kuuluv rohttaimeliik.

Taimed on väikeste ümarate juuremugulatega. Varred on kitsatiivulised. Lehekesi on 2 või 3 paari; need on 10–50 mm pikad ja 3–15 mm laiad. Õied algul punakaslillad, hiljem sinakad.

Mägi-seahernes on väga haruldane. Esineb Lääne- ja Põhja-Eesti kuivadel metsaservadel.


Volodõmõr Lõtvõn

Volodõmõr Lõtvõn (ukraina Володимир Михайлович Литвин; sündinud 9. aprillil 1956) on Ukraina poliitik ja riigiametnik.


Seapähkel

Seapähkel (Lathyrus tuberosus) on seaherne perekonda kuuluv taimeliik.

Taimed on juuremugulatega. Varred tiivutud. Piklikeliptilised lehekesed on 2–5 cm pikkad ja 8–15 mm laiad, tömbid ja ogatipuga. Punased või roosad õied on 3–10 kaupa kobarais.

Eestis esineb harva, tulnukana põldudel ja elamute ümbruses.


Frank-Walter Steinmeier

Frank-Walter Steinmeier (sündinud 5. jaanuaril 1956 Detmoldis) on Saksamaa poliitik, alates 19. märtsist 2017 Saksamaa president.

Steinmeier oli välisminister aastatel 2005–2009 ja asekantsler 2007–2009. Alates 2013. aasta 17. detsembrist kuni 27. jaanuarini 2017 oli Steinmeier taas Saksamaa välisminister. 12. veebruaril 2017 valiti Frank-Walter Steinmeier Saksamaa Liitvabariigi presidendiks ja 13. veebruaril 2022 valiti ta sellesse ametisse tagasi.

Steinmeier oli Sotsiaaldemokraatide kandidaat liidukantsleri ametikohale 2009. aasta üldvalimistel.


Sparta kasvatus

Agōgē (vanakreeka keeles ἀγωγή) ehk Sparta kasvatus oli kõigi Sparta poiste kasvatamise ja treenimise režiim.

Riigi huvidele suunatud totaalne Sparta kasvatus põhines autoritaarsusel, ratsionaalsusel ja kollektiivsusel. Oluline oli kasvatada tulevastes sõjameestes ühtsust, lojaalsust ja ohvrimeelsust Sparta ees.

Geruusia liikmed vaatasid kõik sündinud poisslapsed üle. Vigased, haiged ja liiga nõrgad lapsed jäeti mäenõlvale surema või visati kaljult alla.

7-aastaseks saanud poisid võeti vanematelt ära ja neid kasvatati koolides. Eeldati, et nad on lojaalsed mitte oma perele ja sugulastele, vaid pigem koolile. Alates 12. eluaastast anti neile üks riietusese aastas – punane hõlst. Nad magasid asemetel, mille valmistasid pilliroost ise; roogu korjasid nad paljakäsi, ilma noata. Poisid olid sihilikult alatoidetud, et nad harjuksid näljaga sõjaretkede ajal. Neid julgustati ise endale süüa varastama, aga kui nad sellega vahele jäid, siis karistati neid rängalt.

Lapsi õpetati rääkima lühidalt ja konkreetselt. Seda nimetatakse lakooniliseks kõneks.


Raimond Auling

Raimond Auling (28. detsember 1920 Tartu – 21. märts 1979 Tartu) oli eesti jurist ja kommunistliku partei tegelane.

Raimond Auling osales Teises maailmasõjas Punaarmeesse mobiliseerituna. Lõpetas TRÜ 1950. aastal juristina. 1953–1964 oli ta TRÜ riigi ja õiguse teooria ja ajaloo kateedri vanemõpetaja (dotsent). 1954–1957 oli TÜ ajalehe toimetaja . Seejärel töötas 1963–1979 Eesti Ajalooarhiivi (tollal ENSV RAKA) direktorina .

Auling tegeles nooruses ujumisega ja veepalliga ning püstitas ka mõne Eesti rekordi; 1959–1963 kuulus Ujumisföderatsiooni presiidiumi. Tegutses ka ujumiskohtunikuna (üleliiduline kategooria; 1961)

Raimond Aulingu abikaasa oli tõlkija Evi Auling.


Alfred Jarry

Alfred Jarry (8. september 1873 Laval (Mayenne) – 1. november 1907 Pariis) oli prantsuse kirjanik, sürrealistide eelkäijaid.

Tema tuntuim teos on "Kuningas Ubu" (Ubu Roi), samuti on ta kirjutanud romaani "Patafüüsik Doktor Faustrolli tegemised ja arvamised" ("Gestes et opinions du docteur Faustroll pataphysicien") ning loonud oma "teaduse" – patafüüsika.


Hans Björnsson Lejon

Hans Björnsson Lejon (rootsi Hans Björnsson till Lepas-släkten; soome Hannu Björninpoika Lejon) (umbes 1530 Lepaa, Tyrväntö, Häme – 1572 Tallinn) oli Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane.

Ta sai hariduse Rostocki ja Wittenbergi ülikoolis. 13. juulil 1561 löödi ta kuningas Erik XIV kroonimispidustuste ajal Stockholmi asehalduri ametis olles rüütliks.

Ta oli lossiametnik (Slottslåfven) Olavinlinnas (Nyslott), 20. jaanuarist 1565 pealik ja lossifoogt Tallinna linnuses, Liivimaa maahärra, 29. septembrist 1570 Tallinna linnuse asehaldur ja riiginõunik. Liivi sõja ajal 1570 alanud Johan III ja Ivan IV vahelises sõjas tõrjus ta koos Henrik Klasson Horniga venelaste rünnakuid Tallinna vastu.

Soomes oli ta Ylä-Satakunta ja Sääksmäki kihelkonnakohtunik ning talle kuulusid Lepaa ja Gammalgårdi mõis.


Arved Väikmeri

Arved Väikmeri (sündinud 5. veebruaril 1941 Iru vallas (praegu Maardu)) on eesti poksija.

Väikmeri poksis aastatel 1958–1965 Tallinna Tööjõureservides, tema treener oli Martin Linnamägi. Ta pidas 136 kohtumist ja võitis neist 123.

Väikmeri oli II keskkaalus (kuni 75 kg) Eesti NSV meister 1962. aastal. Ta osales kaks korda Eesti NSV – Soome sõpruskohtumisel ning kaotas oma kohtumise 1962. ja võitis oma kohtumise 1965. aastal.

Väikmeri sai Tööjõureservide üleliidulistel noorte meistrivõistlustel I keskkaalus (kuni 71 kg) esikoha (1960) ning täiskasvanute meistrivõistlustel II keskkaalus (kuni 75 kg) III koha (1965).


Peter Graves

Peter Graves (õieti Peter Aurness; 18. märts 1926 – 14. märts 2010) oli USA näitleja.

Graves oli ärimees Rolf Aurnessi ja ajakirjanik Ruth Aurnessi (sündinud Duesler) poeg. Isapoolne vanaisa oli sündinud Aursnesi nime all, kuid 1887. aastal USA-sse emigreerudes muutis nimekuju.

Graves lõpetas 1944. aastal keskkooli ja teenis kaks aastat USA lennuväes. Hiljem õppis ta Minnesota ülikoolis.

Graves alustas filmikarjääri 1942, aga pidevalt hakkas ta filmides näitlema alates oma teisest filmirollist 1951. aastal. Ta oli pikk, blond ja kena välimusega ning mängis paljudes filmides peaosa. A-kategooria filmidesse ta ei pääsenud, vaid jäigi B-kategooria filmide näitlejaks. Talle olid tüüpilised osad õudusfilmides, näiteks "Killers from Space" (1954), "The Night of the Hunter" (1955), "It Conquered the World" (1956), "Beginning of the End" (1957), "The Mysterious Monsters" (1976), "The Clonud Horror" (1979), "Addams Family Values" (1993) ja "House on Haunted Hill" (1999).

Gravesi kõige tuntum roll on organisatsiooni Impossible Missions Force juht Jim Phelps sarjas "Võimatu missioon" (1967–1973). Selle eest pälvis ta 1971. aastal Kuldgloobuse ning oli selle seriaali teistel hooaegadel nomineeritud Kuldgloobuse ja Emmy auhinnale.

Viimane seriaal, kus tal oli läbiv roll, oli "7th Heaven" (11 osa 1996–2007).

Graves suri südamerabandusse oma koduaias perekonna juuresolekul.


Slettnesi tuletorn

Slettnesi tuletorn asub Slettnesis Gamviki vallas Norras Gamviki külast umbes 3 km põhja poole.

Slettnesi majakas on mandriala maailma kõige põhjapoolsem majakas.

Majakas hakkas tööle 15. septembril 1905. aastal.

Majakas on 39 m kõrge ja tema valgusti ulatub 44 meetrit üle merepinna. Oma kõrgusega kuulub Slettnesi majakas Norra 5 kõrgema majaka hulka. Majakal on 9 korrust ja 130 trepiastet.

Majakatule heledus on 1 706 000 kandelat ja tuli paistab 32,6 km kaugusele.


Tormide rand

"Tormide rand" on Gustav Ernesaksa ooper Juhan Smuuli libretole. Ooper on proloogi ja kahe vaatusega.

Hinnatud helilooja parimaks ooperiks ning ühtlasi ka eesti ooperiliteratuuri väljapaistvamaks teoseks. Paistis silma oma heade kooristseenide poolest. Esietendus 29. septembril 1949 Tallinnas teatris Estonia ja sai publiku vaimustatud vastuvõtu osaliseks.


Vorm

Vorm (ladina keeles forma) on mitmetähenduslik sõna. Vorm on kuju. Vorm on matemaatikas homogeenne polünoom. Vorm on bioloogias liigisisene takson. Vorm on filosoofias mateeriat kujundav alge. Vorm ehk blankett ehk plank ehk täiteleht on halduses osaliselt ettetrükitud tekstiga leht andmete sisestamiseks. Vorm on kirjanduses liik, tüüp või žanr. Vorm on teatud toit. Vorm on muusikas väljendusvahendite kogumina realiseeruv helitöö ülesehitus, selle mõtte- ja tundesisu struktuur Vorm on inimesele kindlas olukorras kandmiseks ette nähtud riietus. Vorm on spordis inimese füüsiline seisund (fitness). Vorm on võitluskunstis liigutuste järjekord, näiteks kata, hyeong või tao. Vorm on hariliku angervaksa rahvapärane nimetus. Trükivorm on trükitehnoloogias trükipilti edastav element. Vorm on valuvormi kest, mis annab vedelale materjalile selle kivistumisel kuju.


Avatud aktsiaselts

Avatud aktsiaseltsiks (vene keeles открытое акционерное общество, lühend OAO) nimetatakse Venemaal aktsiaseltsi, mille aktsionärid võivad oma aktsiatega vabalt kaubelda teiste aktsionäride nõusolekust sõltumata.

Minimaalne põhikapital on 100 000 rubla.

Avatud aktsiaseltsile vastandub suletud aktsiaselts (vene keeles закрытое акционерное общество, lühend ЗАО).


Viktor Tšernomõrdin

Viktor Stepanovitš Tšernomõrdin (vene keeles Виктор Степанович Черномырдин; 9. aprill 1938 Tšornõi Otrog, Tškalovi oblast – 3. november 2010 Moskva) oli Venemaa poliitik ja diplomaat.

Viktor Tšernomõrdin alustas karjääri valitsusorganites 1982. aastal Nõukogude Liidu Ministrite Nõukogus gaasitööstuse ministri asetäitjana. 1983. aastal sai temast ühtlasi Tjumengazpromi juht. Aastatel 1985–1989 oli Tšernomõrdin Nõukogude Liidu gaasitööstuse minister. Aastatel 1989–1992 oli ta riikliku gaasikontserni Gazprom juhatuse esimees. 1992. aasta mais määrati Tšernomõrdin Venemaa valitsusjuhi asetäitjaks kütuse- ja energeetikakompleksi küsimustes.

Aastatel 1992–1998, president Boriss Jeltsini ajal, oli Tšernomõrdin Venemaa valitsusjuht (1992–1993 Venemaa Föderatsiooni Ministrite Nõukogu esimees, edasi Venemaa Föderatsiooni Valitsuse esimees). Ta vabastati ametist 1998. aasta märtsis. Pärast rahanduskriisi puhkemist Venemaal püüdis Boriss Jeltsin teda augustis peaministri ametisse tagasi tuua, kuid Riigiduuma ei kinnitanud presidendi otsust.

1995. aastal moodustas ta poliitilise bloki Meie Kodu On Venemaa, mis kogus parlamendivalimistel 10% häältest.

1999. aastal tegutses Venemaa presidendi eriesindajana Jugoslaavia kriisi reguleerimisel.

1999–2001 Venemaa Riigiduuma liige Jamali-Neenetsi autonoomsest ringkonnast.

1999–2000 Gazpromi direktorite nõukogu esimees.

2001–2009 oli ta Venemaa Föderatsiooni suursaadik Ukrainas. Pärast suursaadiku ametikohalt vabastamist oli Tšernomõrdin presidendi nõunik ja eriesindaja majanduskoostöö alal SRÜ riikidega.


Karl Kalkun

Karl-Kustav Kalkun (9. aprill 1927 Tartu – 21. veebruar 1990 Tallinn) oli eesti näitleja.

Ta lõpetas 1946. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.

Ta tuli 1948. aastal ülikooli spordiklubi meeskonnas korvpallis Eesti NSV meistriks.

Suri 21. veebruaril 1990 Eesti Televisiooni stuudios saate "Teemaõhtu" salvestamise ajal südame rütmihäiretest põhjustatud äkksurma.


Kotkaristi teenetemärgi kavaleride loend

Kotkaristi teenetemärgi kavaleride loendis on isikuid, kes on saanud Kotkaristi teenetemärgi.

Kaitseliidu Kotkaristi teenetemärgi kavaleride loend (1928–1936) Konstantin Pätsi aegsete Kotkaristi teenetemärgi kavaleride loend (1936–1940)


Hiirehernes

Hiirehernes (Vicia) on oalaadsete seltsi liblikõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

Teaduslikult kirjeldas hiireherneid esimesena Linnaeus. Hiireherneid on umbes 140 liiki. Minevikus eraldati põlduba (Vicia faba) sageli omaette perekonda, kuhu kuulus üksainus liik. Tänapäeval seda üldjuhul ei tehta, kuid selline eraldus on ajaloolise tähtsusega, sest selle järgi on ladinakeelse nime saanud sellised suured talimerühmad nagu oalaadsed (Fabales) ja liblikõielised (Fabaceae).

Hiireherneste kõige lähemad sugulased tänapäevaste perekondade seas on lääts ja hernes.

Looduslikult kasvavad nad kõikjal maailmas peale Austraalia ja Okeaania ning Antarktika.


Lebesby kirik

Lebesby kirik on kirik Lebesby vallas Norras.

Kirik valmis 1962 aastal ja selle arhitektuurse projekti tegi Odd Borgrud Pedersen.

Kirik valmistatud puidust ja selles on 170 istekohta.

Varasem Lebesby kirik oli klassikalise kiriku kujuga ja kivist.


Arnold Talvet

Arnold Talvet (kuni 1936. aastani Arnold Tallenhof, 25. veebruar 1907 Riia – 5. märts 1996 Tallinn?) oli Eesti sõjaväelane (leitnant, 1937).

Teenis Soomusrongirügemendis, alates 1. detsembrist 1935 Auto-Tankirügemendis, lõpetas Sõjakooli.


Ristik

Ristik (Trifolium L.) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond. Ristiku rahvapärane nimetus on härjapea.

Ristiku perekonda kuulub umbes 300 liiki. Suur osa liikidest kasvab põhjapoolkeral, kuid on kaLõuna-Ameerikas ja Aafrikas kasvavaid liike.