Kelmiküla (Tallinn)

Kelmiküla on asum Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas. Asum piirneb Kalamaja, Vanalinna, Kassisaba ja Pelgulinna asumiga. Kelmiküla asumi pindala on 0,21 km².

Kelmiküla on sarnaselt Kalamaja ja Pelgulinnaga määratletud Tallinna üldplaneeringus miljööväärtuslikuks alaks. Kelmiküla (Kassisaba) miljööväärtuslik ala hõlmab Tehnika ja Sügise tänava ümbruse.


Põrsashein

Põrsashein (Hypochaeris) on astrilaadsete seltsi korvõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

Esimesena kirjeldas põrsasheinu teaduslikult Linnaeus.

Eri hinnangutel on põrsasheinu maailmas 50–100 liiki. Enamik neist kasvab Lõuna-Ameerikas, aga mõned kasvavad ka Euraasias ja Põhja-Aafrikas.


Porgi

Porgi ehk Borki oli väike saar Väinameres, Tauksist idas ja Holmirahust (praegu Sassi poolsaar) läänes. Nüüdseks liitunud Tauksi saarega.

Kuulub Matsalu rahvuspargi Väinamere saarte sihtkaitsevööndisse.


Muinastulede öö

Muinastulede öö on mere ääres lõkete süütamise tava augusti viimasel laupäeval. Traditsioon sai alguse 1992. aastal Eesti ja Soome rannikul ning hiljem liitusid sellega teised Läänemere maad. Lõkked süüdatakse mere ääres päikseloojangul, kohaliku aja järgi kell 21.30.


Aseotroopne destillatsioon

Aseotroopne destillatsioon on võte, mida kasutatakse kõige sagedamini vee eraldamiseks segust, näiteks niiskunud ainest või reaktsioonis tekkiva vee eraldamiseks. Niisuguse segu teiseks komponendiks on enamasti benseen või tolueen, mis lisatakse destillatsioonikolbi. Kuna segu keemistemperatuur on tavaliselt madalam kõigi selle komponentide keemistemperatuurist, siis ta lendub ja kondenseerub jahutis. Segu komponendid ei lahustu teineteises, nad kogunevad seadme "sõrme" ja kihistuvad. Lahusti on tavaliselt veest kergem ning kui seda koguneb palju, valgub ta kolbi tagasi ja toob uue koguse vett välja. Näiteks võib vett sisaldavale etanoolile lisada benseeni ning vee ja benseeni segu üle ajades saab veevaba etanooli.

Parempoolsel skeemil on aseotroopse destillatsiooni seadme põhimõtteline ülesehitus, kus 1 – magnetsegaja, 2 – destillatsioonikolb, 3 – fraktsioneeriv kolonn, 4 – termomeeter, 5 – püstjahuti, 6 ja 7 – jahutusvee sisse- ja väljavool, 8 – veekoguja ehk "sõrm", 9 – kraan, 10 – vastuvõtuanum.

Aseotroopset destillatsiooni

Seda meetodit kasutatakse 100% alkoholi saamiseks. Harilikud meetodid kasutavad asjaolu, et etanooliaurud sisaldavad vähem vett kui destilleeritav lähteaine, kuid 96,4% etanooli aur sisaldab samuti 96,4% alkoholi, mistõttu see segu on aseotroopne ja harilikud destilleerimismeetodid ei võimalda suuremat etanooli kontsentratsiooni saavutada. Suurema kontsentratsiooni saavutamiseks lisataksegi vee ja etanooli segule näiteks benseeni.

Pärast vee ja etanooli eraldamist teineteisest on vaja omakorda lisatud benseen kätte saada. Niisugune mitmekordne töötlemine muudab aseotroopse destillatsiooni kalliks ja sellepärast ei ole praktiline seda alkohoolsete jookide tootmisel tarvitada.

Aseotroopset destillatsiooni võib kasutada lähedaste keemistemperatuuridega ja aseotroopseid segusid moodustavate komponentide eraldamiseks. Selle meetodi korral lisatakse lähteainele veel üks komponent, et tekitada uus, madalama keemistemperatuuriga segu, mille aur poleks aseotroopne, vaid heterogeenne, s.t koosneks segunematutest vedelatest faasidest.


Pihlaka tänav

Pihlaka tänav Aegviidu alevis Pihlaka tänav Aespa alevikus Pihlaka tänav Aseri alevikus Pihlaka tänav Audru alevikus Pihlaka tänav Haapsalus Pihlaka tänav Jüri alevikus Pihlaka tänav Kallastel Pihlaka tänav Kambja alevikus Pihlaka tänav Kangru alevikus Pihlaka tänav Keilas Pihlaka tänav Klooga alevikus Pihlaka tänav Kose alevikus Pihlaka tänav Kose-Uuemõisa alevikus Pihlaka tänav Kuusalu alevikus Pihlaka tänav Kõrveküla alevikus Pihlaka tänav Mustla alevikus Pihlaka tänav Mustvees Pihlaka tänav Märjamaa alevikus Pihlaka tänav Narvas Pihlaka tänav Nõo alevikus Pihlaka tänav Otepääl Pihlaka tänav Paikuse alevis Pihlaka tänav Põlvas Pihlaka tänav Pärnus Pihlaka tänav Rakveres Pihlaka tänav Tabasalu alevikus Pihlaka tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis Pihlaka tänav Tapal Pihlaka tänav Tartus Ropka linnaosas Pihlaka tänav Valgas Pihlaka tänav Valjala alevikus Pihlaka tänav Viljandis Pihlaka tänav Viru-Jaagupi alevikus


Seanupp

Seanupp (Leontodon) on astrilaadsete seltsi korvõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

Teaduslikult kirjeldas seanuppe esimesena Linnaeus. Sinna kuulub tänapäeval mitukümmend liiki.

Looduslikult kasvavad seanupud Euraasias ja Põhja-Aafrikas. Neist 3 on naturaliseerunud Põhja-Ameerikas ja Uus-Meremaal.

Seanupud on umbrohud. Lisaks tugeva inimmõjuga aladele kasvavad nad niitudel.

Seanupu lehed moodustavad kännase ning on terve või sulgjaguse servaga. Õisikud on kollaste või oranžide keelõitega. Õiekate koosneb 1–3 reast kattelehtedest, mis katavad üksteist katusekivilaadselt. Seemnetel on pappus, mis koosneb sulgjatest karvadest.


Pihlaka tänav (Tallinn)

Pihlaka tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis.

Tänav algab Männiku teest ning suundub edasi poolkaares lääneloode suunas, ristub Jalaka, Kraavi, Võidu, Nelgi ja Astri tänavaga ning lõpeb Kreegi tänaval.

Pihlaka tänava pikkus on umbes 750 meetrit. Tänaval asub Nõmme Sotsiaalmaja, mis rajati endisse Tallinna Männiku Põhikooli (Tallinna 39. Keskkool) hoonesse.

Tänav sai nime 1927. aastal. Lühikest aega (1940–1941) kandis see nime Saku .


Piimohakas

Piimohakas (Sonchus L.) on taimede perekond korvõieliste sugukonnast.

Enamik liike on üheaastased, mõned mitmeaastased ja mõned (Kanaari saartel kasvavad liigid, alamperekond Dendrosonchus) mitmeaastased puittaimed.

Kõiki rohtseid liike iseloomustavad juurmisest lehekodarikust alguse saavad pehmed, varrele liibuvad lehed. Vars sisaldab piimmahla, millest ka taime nimetus. Liigiti küünib varre kõrgus 30 cm kuni kahe meetrini. Vars on roheline, vanemas eas punakas. Kiirjad õisikud on kollased.

Kõige enam piimohaka liike kasvab Euraasias ja Aafrika troopilises osas, kuid neid leidub peaaegu kõikjal maailma parasvöötmes.


Sinihape

Sinihape ehk vesiniktsüaniidhape ehk tsüaanvesinikhape (keemiline valem HCN) on värvitu lenduv mõrumandlilõhnaline vedelik, mis mõjub loomsetele organismidele tugeva mürgina.

Mürgine toime on tingitud hapniku kasutamist reguleerivate rakkude rauda sisaldavate ensüümide blokeerimisest. Mürgistusnähud on kõrvetustunne, hingamisraskused, südametegevuse häired, kesknärvisüsteemi halvatus ja surm. Inimesele suukaudne surmav kogus sinihapet on 50–90 mg.

Sinihappe avastajaks peetakse Carl Wilhelm Scheelet.

Sinihapet on kasutatud nii keemiarelvades (zyklon A ja B) kui ka hukkamistel; samuti mõningate kõrgmolekulaarsete ühendite sünteesimiseks, taimekahjurite tõrjeks, väärismetallide eraldamiseks maagist jne.

Luuviljade (ploomid, kirsid, virsikud, aprikoosid) seemned sisaldavad amügdaliini, mis kergesti hüdrolüüsub, andes sinihappe, glükoosi ja bensaldehüüdi. Seetõttu ei tohiks kunagi luuviljaliste seemneid süüa ning hoidistamisel on soovitatav ploomidest ja kirssidest kivid eemaldada.


Salat

Salat (Lactuca) on astrilaadsete seltsi korvõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

Teaduslikult kirjeldas salateid esimesena Carl von Linné 1753. aastal.

Salateid on sadakond liiki. Umbkaudse hinnangu järgi kasvab neist 40 Aasias, 33 Ida-Aafrikas, 17 Euroopas ja kümmekond Põhja-Ameerikas. Salatite levila ulatub 50–55° põhjalaiuseni, aga erandi moodustab siberi piimikas, mis kasvab kuni 70° põhjalaiuseni. Enamik liike kasvab merepinnast kuni 600 m kõrguseni, aga mõned, näiteks Lactuca alpestris, Lactuna altaica, tatari piimikas ja Lactuca tenerrima kasvavad kuni 2 km kõrguseni.

Salati vartest imbub lõikamisel valget piimmahla ja sealt tuleb ka taime ladinakeelne nimi Lactuca. Lactus tähendab ladina keeles 'piim'.

Salatid on tavaliselt ühe- ja kaheaastased taimed, vähem leidub mitmeaastasi salateid. Nad kasvavad 1–18 dm, üksikud liigid kuni 4½ m kõrgeks. Vars on püstine, mõnel liigil ogaline.

Lehed moodustavad kodariku, mis kasvab välja maapinnalt. Kujult on eri liikide lehed väga erinevad, mõnel isegi karvased. Abilehti pole.

Salatitel on korvõisik. See asub tavaliselt üksikuna, aga mõnel liigil on rohkem õisikuid ning need moodustavad pöörise või kobara. Kroonlehed on kõige sagedamini kollased, aga võivad olla ka valged, sinised või lillad.

Salati vili on seemnis. Seemnised on eri liikidel eri värvi: valgest üle punase ja helepruuni kuni mustani. Seemnise küljes on pikkade valgete karvadega pappus. Seemnised levivad tuule abil.

Paljud salatid on levinud umbrohud.

Salatite diploidne kromosoomiarv on 18.

Salatis sisalduv taimne klorofüll tõrjub ohtlike kemikaale (näiteks metalle ja pestitsiide).


Koeratubakas

Koeratubakas (Crepis L.) on taimede perekond korvõieliste sugukonnast.

Perekonda kuulub umbes 200 liiki kollaseõielisi ühe-, kahe- või mitmeaastaseid taimi. Koeratubakad meenutavad veidi võililli, kuid neil on reeglina ühe õievarre küljes mitu korvõisikut.

Perekonna levikukese on Euroopas, kuid neid leidub ka Aasia parasvöötmes, Aafrikas, Põhja- ja Lõuna-Ameerikas.


Männiku raamatukogu

Männiku raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis tegutseb Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis aadressil Pihlaka tänav 12.

Aastal 1969 avatud Männiku raamatukogu paikneb Nõmme Sotsiaalmaja hoones, kus kuni 1998. aastani tegutses Tallinna Männiku Põhikool (Tallinna 39. Keskkool). Praegusesse asukohta koliti 1999. aastal aadressilt Männiku tee 89 (Hotell Dzingel).

Raamatukogu pindala on 228 m², säilikuid ligi 22 000 eksemplari. Raamatukogus on võimalik kasutada WiFi't.

Raamatukogu lähedal Männiku teel asub Pihlaka bussipeatus, kus peatuvad Tallinna bussiliinid 5 (Männiku–Metsakooli), 32 (Männiku–Kopli) ja 33 (Männiku–Kopli). 33. liini bussid peatuvad ka Valdeku tänava Kraavi bussipeatuses.

Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart.


Aleksander Mitnits

Aleksander Mitnits (7. mai 1885 Visusti vald – 31. jaanuar 1919) oli Eesti õpetaja ja sõjaväelane (lipnik).

Oli Saadjärve algkooli juhataja ja õpetaja, teenis Esimeses maailmasõjas Venemaa ja Vabadussõjas Eesti sõjaväes (viimati Kuperjanovi pataljonis). Langes Paju lahingus.


Straupe

Straupe (saksa Roop, eesti Raupa, Roopa) on küla (lielciems) Straupe vallas Cēsise piirkonnas Lätis.

1374. aastal sai Straupe linnaõigused ja kuulus keskajal Hansa Liitu (aastail 1356–1630). Tänapäeval on see Uue Hansa liige. Külas on raamatukogu. 2021. aastani kuulus küla Pārgauja piirkonda.

Asula on saanud nime von der Roppi aadlisuguvõsa järgi.

Hiljem kuulus Straupe, koos Lielstraupe lossi ja hilisema Lielstraupe mõisaga pikka aega Rosenitele, kes olid väikeste vaheaegadega seal peremehed alates 13. sajandi teisest poolest kuni 1939. aastani. 17. sajandil kaotas Staupe kindlustatud loss oma sõjalise tähtsuse ning ehitati ümber mõisahooneks, pärast 1905. aasta tulekahju taastati Lielstraupe loss võimalikult täpselt ajaloolist eeskuju järgides.

XVII sajandil hakkas Straupet läbima Peterburi–Riia postimaantee, sealne hobupostijaam asus tänapäeva Strautiņi külas. Seal on Kraujase, Straupes skola ja Straupe bussipeatus.

Küla jääb osaliselt Gauja rahvusparki. Looduskaitse all on Klētnieki lehisesalu ja hõberemmelgas ümbermõõduga 4,6 ja kõrgusega 23 meetrit. Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Lielstraupe vanalinn ja selle kindlustiste süsteem, Lielstraupe loss ja luteri kirik (sealhulgas kaks vitraaži, talade maalingud, kaks hauaplaati, kantsel ja selle maalingud, orel ja orelirõdu maalingud ning loss ja lossis asuv ahi), Lielstrape kiriku keskaegne kalmistu koos selle ristikividega, Straupe kirikumõisa uksed, Lielstraupe keskaegne loss ja Patareimägi. Regionaalse kaitse all on Mazstraupe keskaegne linnus, Mazstraupe loss ja park.

2015. aastal oli külas 484 elanikku, 2017. aastal 475 ja 2021. aastal 444.


Reigo Rosenthal

Reigo Rosenthal (sündinud 6. detsembril 1981 Tallinnas) on eesti ajaloolane.

Rosenthal õppis aastatel 1988–2000 Tallinna Nõmme Gümnaasiumis, seejärel Tartu Ülikoolis ajalugu, ajaloomagister (2008). Ta tegeleb peamiselt Eesti sõjaajalooga Vabadussõja ja Teise maailmasõja eelse Eesti Vabariigi päevil.

On tegutsenud Vikerraadios saate "Eesti lugu" ühe saatejuhina.


Pikanõmme luide

Pikanõmme luide on liivaküngaste ahelik Juminda poolsaarel, Kolga-Aabla lähistel.

Ahelik kulgeb lõuna-põhja suunas, on umbes 2 km pikk ja keskosas ulatub 33 m üle merepinna, mis on kogu Juminda poolsaare kõrgeim punkt.

Luite tippu on ehitatud 25 m kõrge Pikanõmme vaatetorn. Luidet läbib Majakivi-Pikanõmme õpperada.


Majakivi-Pikanõmme õpperada

Majakivi-Pikanõmme õpperada asub Juminda poolsaarel, Lahemaa rahvuspargi alal, Juminda-Suurekõrve sihtkaitsevööndis.

Rajal on kaks lähtekohta — parkla Leesi-Hara tee ääres, Virve küla ligidal, ja parkla Aabla-Tapurla tee ääres, umbes 2,5 km Pedaspeast või Kolga-Aablast. Rada läbib Pikanõmme luidet ja Aabla raba ning viib mööda Pikanõmme vaatetornist ja Majakivist, Eesti kolmandast suurimast rändrahnust.


Vasso Silla

Vasso Silla (kuni 1920 Vassili Silla; 18. veebruar 1889 Saaremaa – 9. aprill 1939 Saue) oli Eesti postiteenija, meremees ja ajaloolane.

Osales Vabadussõjas vabatahtlikuna Kalevlaste Malevas. Avaldas Mägi Kurdla nime alla uurimuse "Tõeline muinaslugu". Tema kaasabil avaldati Arthur Gleye teos "Die Wiedergeburt der westfinnischen Geisteskultur" (Tallinn, 1937).


Priidik Tikenberg

Priidik Tikenberg (7. veebruar 1873 Suure-Lähtru vald, Martna kihelkond, Läänemaa – 13. aprill 1939 Tallinn) oli Tallinna vorstitööstur.

Ta õppis ametit Saalbergi lihaäris, töötas Schumanni vorstitööstuses ja Tapal Golshorni vorstivabrikus. Märtsis 1898 asutas ta iseseisva vorstitööstuse Tallinnas Liivalaia tänavas, mida juhtis kuni surmani.

Tallinna Lihakauplejate Ühingu, Tallinna Lihatööstur-meistrite Ühingu ja Kaarli koguduse nõukogu liige.


Pjotr Šuvalov

Pjotr Andrejevitš Šuvalov "noorem" (saksa Peter Schuwalow; vene Пётр Андреевич Шувалов; 15. juuni 1827 Leipzig – 10. märts 1889 Peterburi) oli Venemaa keisririigi sõjaväelane ja riigitegelane. Krahv.

1864. aastal ülendati ta 36-aastaselt kindralleitnandiks ning määrati Liivi-, Eesti- ja Kuramaa kindralkuberneriks ja ühtlasi Riia sõjaväeringkonna vägede komandöriks (25. veebruarini 1864 viimane Riia sõjakuberner). Seejärel oli ta Tema Keiserliku Majesteedi Isikliku Kantselei Kolmanda Osakonna juht (1866–1874), kindraladjutant (1871), ratsaväekindral (1872), Riiginõukogu liige (1874), saadik Londonis (1874–1879) ja Venemaa esindaja Berliini kongressil 1878.


Elastsus

Elastsus on tahke keha omadus muuta välise jõu toimel oma kuju ning selle lakkamisel taastada oma endine kuju ja ruumala (vedelike ja gaaside korral ruumala).

Tahked kehad on elastsed deformatsioonide piirkonnas, kus kehtib Hooke'i seadus. Suurimat pinget, mille puhul veel ei ilmne jäävat deformatsiooni, nimetataks elastsuspiiriks.


Aabla raba

Aabla raba ehk Keitma raba ehk Aabla soo ehk Keitmäe soo ehk Keitme soo ehk Keitnõmme soo ehk Pedaspea soo on raba Juminda poolsaare keskosas Lahemaa rahvuspargi alal Juminda-Suurekõrve sihtkaitsevööndis Hara külas.


Pireti kivi

Pireti kivi on Eesti rändrahn (ruumala 48 m³). Rahn asub Saaremaa vallas Saare maakonnas.

Ümbermõõt 17,9 m, kõrgus 3,8 m, pikkus 6 meetrit, laius 4,3 meetrit.

Kivi geograafilised koordinaadid on .


Dawn Fraser

Dawn Lorraine Fraser (sündinud 4. detsembril 1937 Sydneys) on Austraalia naisujuja, treener ja poliitik.

Ta oli esimene naine, kes ujus 100 meetrit vabastiilis vähem kui ühe minutiga. 100 m vabaujumise maailmarekord oli Dawn Fraseri nimel 15 aastat (1956–1972).

Dawn Fraser sai tuntuks ka isepäisuse ja omapärase käitumise poolest. Tōkyō olümpiamängudel pahandas ta kõigepealt koondise juhte ja sponsoreid sellega, et keeldus avatseremoonial kandmast uut trikood, pidades seda vanast ebamugavamaks. Seejärel vahistati ta keisripalee lipuvardast olümpialipu varastamise eest. Pärast seda, kui ta vabandust palus, kinkis keiser Hirohito lipu talle ning süüdistust ei esitatud. Spordiliit määras talle kümneaastase võistluskeelu, mis tühistati 1968. aastal vahetult enne México olümpiamänge.

Pärast tippspordist loobumist töötas Dawn Fraser ujumistreenerina. Aastatel 1988–1991 oli ta Uus-Lõuna-Walesi parlamendi liige. Sydney olümpiamängudel oli ta üks neist, kes tõi olümpiatule staadionile.

2005. aastal osales ta Austraalia telesaatesarjas "Dancing with the Stars" ("Tantsud tähtedega").


Pikanõmme vaatetorn

Pikanõmme vaatetorn (ka Majakivi vaatetorn) on puitkonstruktsiooniga vaatetorn, mis on ehitatud Pikanõmme luite laele (33 m üle merepinna).

Torn on 24,5 m kõrgune, kaheksanurkse põhiplaaniga, ülespoole ahenev ning puitsõrestikkonstruktsiooniga, mille välimiste postide tsentrite vahe alusel on 3,30 m ja vaateplatvormi katuse juures 2,18 m.

2018. aastal vaatetorn rekonstrueeriti. Uue torni projekteeris Inseneribüroo Urmas Nugin OÜ. Varasem puitsõrestiktorn oli 13,5 m kõrgune.


Fast Car

"Fast Car" on Grammyga pärjatud laul Ameerika lauljalt ja muusikult Tracy Chapmanilt, mis avaldati aastal 1988 Tracy Chapmani omanimelisel debüütalbumil. Laul oli mitme Grammy auhinna nominent, sealhulgas kategooriates "Song Of The Year" ja "Record Of The Year". Laul võitis Grammy kategoorias "Best Female Pop Vocal Performance".


Pavel Šuvalov

Krahv Pavel Andrejevitš Šuvalov (saksa Paul Schuwalow; vene Павел Андреевич Шувалов; 13. november 1830 Leipzig – 7. aprill 1908 Jalta) oli Venemaa keisririigi sõjaväelane ja riigitegelane.

Ta oli kindraladjutant (1871), jalaväekindral (1887), Venemaa saadik Berliinis (1885–1894) ja Varssavi kindralkuberner (1894–1896)


Billboard Hot 100

Billboard Hot 100 on Ameerika Ühendriikides koostatav singlite edetabel, mida avaldab ajakiri Billboard kord nädalas. Edetabeli kohad baseeruvad laulude raadios mängimiste arvudele.


Demi Moore

Demi Moore, õieti Demi Guynes, sünninimi Demi Gene Guynes (sündinud 11. novembril 1962 New Mexicos Roswellis) on ameerika filminäitleja.

Oma näitlejanimes kasutab ta oma esimese abikaasa laulja ja laulukirjutaja Freddy Moore'i perekonnanime. Abielust näitleja Bruce Willisega on tal kolm tütart. Aastatel 2005–2013 oli Demi Moore abielus näitleja Ashton Kutcheriga.


Leesi–Tammistu tee

Leesi–Tammistu tee (registrinumbriga 4230018) on kohalik maantee Kuusalu vallas. Tee pikkus on 2 km. Tee saab alguse Kuusalu–Leesi tee lõpus ja Leesi–Hara tee alguses Leesi külas ning lõpeb Tammistu külas Salu ristil.


Heinrich von Hagemeister

Heinrich Gotthard Theodor von Hagemeister (läti keeles Heinrihs fon Hāgemeisters, vene keeles Х. Г. Гагемейстер (28. märts (ukj 8. aprill) 1784 Drusti, Liivimaa – 12. (ukj 24. mai) 1845 Vecdrusti, Liivimaa) oli baltisaksa päritolu õuenõunik (1824), tarbetekstide autor, reisikirjanik, luuletaja ja põldur.


Tädi Anni Juures

Tädi Anni Juures oli kohvik Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis aadressil Vabaduse puiestee 61 / Valdeku tänav 66. Toitlustusasutust haldas firma Benitrade OÜ.

Kahekorruseline aiaga elamu kuulus enne Teist maailmasõda Eesti poliitikule ja diplomaadile Heinrich Lareteile. Seal möödusid ka pianisti ja kirjaniku Käbi Laretei kooliaastad . 1999. aastal avatud kohvik oli tuntud Eesti Televisiooni draamasarja "Õnne 13" võttekohana (Morna kohvik).


Voldemar Röding

Voldemar Röding (4. november 1908 Tallinn – 7. juuli 1991 Tallinn) oli eesti poksija.

Röding oli kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) Eesti meister (1933). Ta sai Eesti meistrivõistlustel keskkaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) neli korda II koha (1932–1935) ja kaks korda III koha (1929 ja 1931).

Röding osales kaks korda Eesti–Soome maavõistlustel (1929 ja 1938) ning kaotas mõlemad oma kohtumised punktidega. Ta osales ühe korra Eesti–Läti maavõistlustel (1934) ning kaotas oma kohtumise punktidega. Ta osales ühe korra Eesti–Leedu maavõistlustel (1934) ning võitis oma kohtumise punktidega.


Pii (täht)

Pii (suurtähena Π, väiketähena π, vanakreeka πῖ ja uuskreeka πι) on kreeka tähestiku 16. täht. Pii väärtus kreeka numbrites on 80.

Piist pärineb kirillitsa täht П.


Juminda-Suurekõrve sihtkaitsevöönd

Juminda-Suurekõrve sihtkaitsevöönd on üks 22 Lahemaa rahvuspargi sihtkaitsevööndist. See asub Kuusalu vallas Loksa ja Kolga metskonnas.

Juminda-Suurekõrve sihtkaitsevööndi maastikku ilmestavad eeskätt Aabla raba ja Hara soo, mis moodustavad kaitsevööndi valdava osa.


Destillatsioonikolonn

Destillatsioonikolonn on seade vedelate segude lahutamiseks fraktsioneeriva destillatsiooni või rektifikatsiooni teel (nimetatakse vastavalt ka fraktsioneerimiskolonn või rektifikatsioonikolonn).


Rektifikatsioonikolonn

Rektifikatsioonikolonn (nimetatakse ka destillatsioonikolonn) on seade vedelate segude lahutamiseks rektifikatsiooni teel. Rektifikatsioonikolonn võib olla taldrik-, täidis-, kelme- jm kolonn, kus toimub auru ja vedeliku vaheline soojus- ja massivahetus. Rektifikatsioonikolonni ülaosast väljuv aur kondenseerub jahutis; see on rikastunud kergemini lenduvast komponendist. Põhiosa sellest kondensaadist juhitakse flegmana tagasi rektifikatsioonikolonni ülaossa ja väiksem osa võetakse välja kui saadus. Rektifikatsioonikolonni allosast (kuubist) eraldatakse vähem lenduva komponendiga rikastunud saadus (rektifikatsioonijääk ehk kuubijääk, distillation residue).

Rektifikatsioonikolonni efektiivsus sõltub selle pikkusest ja kolonni täidise võimest viia kontakti tõusev aurufaas ja allavalguv vedelfaas.

Tööstuslike seadmete juurde kuuluvad enamasti taldrikkolonnid, mille põhimõtteline ehitus on kujutatud joonisel. Taldrikkolonnides on vaheseinad, nn taldrikud, millel sunnitakse auru barboteeruma (mulistama) läbi vedelikukihi. Igal taldrikul toimub lihtdestillatsioon. Mida rohkem on kolonnis taldrikuid, seda suurem on ta lahutusvõime. Tegelikult iseloomustatakse kolonni teoreetiliste taldrikute arvuga (TT), kus lisaks taldrikute arvule on arvesse võetud ka nende kasutegurit.

Mitmekomponendiliste segude pidevaks rektifitseerimiseks kasutatakse tööstuses mitmest rektifikatsioonikolonnist koosnevaid süsteeme.


Jäärak

Jäärak ehk uhtorg ehk uhtnõva (vananenud termin ovraag) on negatiivne pinnavorm, mis tekib kõrgtasandike, küngaste või jõeorgude nõlvadel ajutiselt voolava vee mõjul. See on väike, kitsas ja sügav süvend, mis on kanjonist väiksem, aga vihmauurdest suurem. Uhtoru pikkus võib ulatuda mõnest meetrist kuni mitme kilomeetrini.

Uhtorud on levinud Euroopas rohtlas ja metsarohtlas Sise-Aasias, Hiinas lössivööndis, USAs ja mujal.

Kui jääraku nõlvad muutuvad lamedamaks ja on kaetud taimestikuga, siis tekib uurak. Jäärak ja uurak erinevad selle poolest, et uuraku servades on pinnas kinnistunud, kaetud rohu ja vahel põõsastega ega erodeeru edasi, seevastu jäärakus on pinnas paljastunud ja ta on vastuvõtlik erosioonile.

Jäärakud kahjustavad põlde ja tekitavad kahju põllumajandusele. Sellepärast on välja töötatud võtted pinnase ärauhtumise vältimiseks, näiteks niiskuse paigalhoidmise kaudu põldudel. Nende võtete hulka kuuluvad vallid, terrassid, kuivenduskanalid, paisud, tammid, tugiseinad jne. Olemasolevate jäärakute laienemise vältimiseks istutatakse nende kallastele metsa, mille juured hästi pinnast kinni peavad, ja kaitstakse olemasolevat metsa. Jäärakute kaldaid muudetakse laugemaks, et pinnas sellesse nii kergesti ei variseks.


Perekopi laht

Perekopi laht (ukraina Перекопська затока) on laht Musta mere loodeosas Karkiniti lahe kirdeosas. Ümbritseb Perekopi maakitsuse rannikut.


SMERŠ

SMERŠ, ametlik nimetus Vastuluure Peavalitsus SMERŠ (vene keeles СМЕРШ, akronüüm Смерть шпионам!, Surm spioonidele!) oli Nõukogude Liidu sõjaväe, sõjalaevastiku ja sõjaväestatud asutuste ja organisatsioonide vastuluureorganisatsioonide ühisnimetus, aastatel 1943–1953.

Nõukogude Liidu Relvajõudude, piirivalve-, sisevägede, miilitsa ja sõjaväestatud organisatsioonide vastuluurealase järelevalvega tegelesid järgmised organisatsioonid: NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi Vastuluure Peavalitsus SMERŠ (ГУКР СМЕРШ НКО CCCP, Главное управление контрразведки «СМЕРШ» Народного комиссариата обороны (НКО) СССР)), (GUKR SMERŠ NKO) oli Nõukogude armee vastuluureorgan ajavahemikul 19. märts 1943 – 1946, mis allus NSV Liidu kaitse rahvakomissar Jossif Stalinile; NSV Liidu Sõjalaevastiku Rahvakomissariaadi Vastuluurevalitsus SMERŠ (УКР СМЕРШ НК ВФ CCCP) oli Nõukogude sõjalaevastiku vastuluureorgan ajavahemikul 19. märts 1943 – 1946, mis allus NSV Liidu sõjalaevastiku rahvakomissar Nikolai Kuznetsovile. NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Vastuluurevalitsus SMERŠ (УКР СМЕРШ НКВД CCCP) oli Nõukogude Liidu piirivalve, sisevägede, miilitsa ja teiste relvastatud jõudude vastuluureorgan ajavahemikul 15. mai 1943 – 1946, mis allus NSV Liidu Siseasjade rahvakomissar Lavrenti Beriale.

NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi Vastuluure Peavalitsus ja NSV Liidu Sõjalaevastiku Rahvakomissariaadi Vastuluurevalitsus moodustati NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu määrusega nr 415-138сс, 19. aprillil 1943, millega eraldati NSV Liidu SARK-i sõjaväe vastuluureorgani Eriosakondade Valitsuse (Управление особых отделов; УОО) eriosakonnad Kaitse Rahvakomissariaadi ja Sõjalaevastiku Rahvakomissariaadi haldusalasse. 15. mail 1943 moodustati Vastuluurevalitsus ka NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi koosseisus. 1943. aasta aprillis lahutati taas ÜK(b)P KK Poliitbüroo otsusega 14. aprillist 1943 No П 40/91 NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaat uuesti NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadiks ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadiks. Rahvakomissariaatide lahutamine kinnitati NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu poolt alles 2. juunil 1943 käskkirjaga №621-191сс.

Pärast Teise maailmasõja lõppu, 25. veebruaril 1946 reorganiseeriti SMERŠ-i valitsused NSV Liidu valitsusorganite reformi käigus (Kaitse Rahvakomissariaadi ja Sõjalaevastiku Rahvakomissariaadi liitmise tõttu) NSV Liidu Relvajõudude Rahvakomissariaadi (Народный Комиссариат Вооружённых Сил СССР, НКВС СССР) haldusalasse ning seejärel 15. märtsil 1946 selle järglase NSV Liidu Relvajõudude Ministeeriumi haldusalasse, kuid juba 1946. aasta 4. mail viidi organisatsioon NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi haldusalasse NSVL RJM 3. Peavalitsusena. NSV Liidu Relvajõudude Rahvakomissariaadi Vastuluurevalitsuse ülema Viktor Abakumovi määras Stalin NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi ministriks.


Paul Kuldkepp

Paul Kuldkepp (10. august 1934 Kabala vald – 3. veebruar 2020) oli eesti põllumajandusteadlane, majandijuht ja maadleja.

Ta õppis põllumajandust Olustvere Põllumajandustehnikumis. Seejärel lõpetas ta aastal 1959 cum laude Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomia erialal.

Sportima hakkas ta 1948 Kabala 7-klassilises koolis, maadlustreeninguid alustas Olustvere tehnikumis. Tuli Kreeka-Rooma maadluses 1957 NSVL-i üliõpilasmeistriks ning 1959, 1960 ja 1967 Eesti NSV meistriks. Kuulus 1955–71 Eesti koondisse.

Võitis 1958–60 esikoha Georg Lurichi mälestusvõistlusel.

Meistersportlane Kreeka-Rooma (1957) ja vabamaadluses (1966), aumsp Kreeka-Rooma maadluses (1967). Pidas 1952–82 1012 maadlusmatši. Tegeles ka VTK mitmevõistluse (1979–87, tuli 1984 talvistel VTK meistrivõistlustel Eesti meistriks) ja motokrossiga (1963–69).

Töötas 1959–61 Sootaga sovhoosis osakonnajuhatajana ja 1961–65 Nõgiaru sovhoosi direktorina. Oli 1966–2008 Eesti Maaülikoolis assistent, vanemõpetaja, dotsent (1973), korraline professor (1995) ja emeriitprofessor (aastast 1999).

1960–80 maadluskohtunik (1977 vab kat), 1960–70 Tartu rajooni võistkonna maadlustreener, 1960–64 Nõgiaru sovhoosi maadlus- ja tõstetreener, 1970–89 EPA agronoomiateaduskonna (1972–81 dekaanina) sporditöö eest vastutav õppejõud, Jõu Tartu AMK asutajaliige ja 1964–69 juhatuse liige.

Kuulus 1995–2012 Maadlusveteranide Ühenduse juhatusse ja 2001–12 Eesti Spordiajaloo Seltsi juhatusse (aseesimees).


Alyson Michalka

Alyson Renae Michalka (sündinud 25. märtsil 1989) on Ameerika Ühendriikide laulja, näitleja, kitarrist ja pianist.


Kilbukas

Kilbukas (Hydrocharis) on veetaimede perekond kilbukaliste sugukonnast.

Eestis on levinud konnakilbukas.


Vesikarikas (perekond)

Vesikarikas (Stratiotes L.) on veetaimede perekond kilbukaliste sugukonnast.

Perekonna tuntuim esindaja on vesikarikas.


Kategooria:Perekonnanimede kaitseregister

Selles kategoorias on isikud, kes lasid aastail 1935–1940 kanda oma perekonnanime perekonnanimede kaitseregistrisse.


August Vassil

August Voldemar Vassil VR I/3 (18. märts 1896 – 1. juuli 1975 Tallinn) oli Eesti (kolonelleitnant), ja Nõukogude Liidu sõjaväelane, Teise maailmasõja ajal Punaarmees polkovnik ja 7. Eesti Laskurdiviisi ülem (30. september 1942 – 5. jaanuar 1943).


Aablaht

Aablaht on Kolga lahe siselaht, mis asub Juminda poolsaare läänerannikul, Kiiu-Aabla ja Kolga-Aabla küla vahel. Lahte suubub Aabla oja.


Saab 17

Saab 17 oli Rootsi pommitus- ja luurelennuk.

Lennuki projekteerimine algas 1930. aastate lõpus ASJA-s L 10 nime all, kuid peale liitumist SAAB-iga 1937. aastal muudeti nimi Saab 17-ks. Lennuki tiivad on tugevdatud, et seda oleks võimalik kasutada sööstpommitajana. Tootmise ajal oli puudus mootoritest, mistõttu peale lennuki sihtpunkti viimist mootor eemaldati ja kasutati uuesti järgmise lennukiga lendamiseks. Saab 17 erinevatel mudelitel kasutati kolme erinevat mootorit: B 17A kasutas Rootsis ehitatud Pratt & Whitney Twin Wasp mootorit, B 17B kasutas litsentsi alusel Poolas ehitatud Bristol Mercury XXIV mootorit ja B 17C kasutas Itaalia Piaggio P.XI. mootorit. Lennukile sai vastavalt vajadusele sobitada rattad, suusad või ujukid. Saab 17 unikaalne omadus oli, et selle suurte katetega telikut kasutati õhupidurina.

Lennuki esmalend toimus 18. mail 1940 ja esimesed lennukid anti Rootsi õhujõududele üle 1942. aastal. Reaktiivmootorite areng tähendas seda, et selle lennuki teenistusiga jäi lühikekseks. Kui lennukid aastatel 1947–1950 Rootsi teenistusest eemaldati, siis müüdi 46 neist Etioopiale, kus neid kasutati 1968. aastani. Kaks B 17A-d müüdi Soomele, esimene 1959. ja teine 1960. aastal. Seal kasutati neid sihtmärgi vedukitena, kuid said varsti vigastada ja eemaldati teenistusest.


St. Ola

St. Ola on parvlaev, mis kuulus aastatel 2002–2017 Saaremaa Laevakompaniile. See on ehitatud 1971. aastal Meyer Werfti laevatehases Saksamaal Papenburgis kui Svea Scarlett. Aastail 1982–1991 sõitis Eckerö Linjeni liinil Eckerö–Grisslehamn, kandes nime Eckerö. Aastail 1991–1992 kandis nime Eck ning sai praeguse nime 1992. aastal. Saaremaa Laevakompanii ostis St. Ola 2002. aastal.

Tavaliselt sõitis laev Rohuküla–Heltermaa või Virtsu–Kuivastu liinil, kuid on olnud rendil ka Islandi ja Fääri saarte liinidel. St. Ola mahutab 480 reisijat ja 110 sõiduautot ning selle kiirus on 14,5 sõlme.

2017. aastal müüs Saaremaa Laevakompanii St. Ola Itaalia reederile Emanuele d'Abunto, laev sai Itaalia lipu ja uue nime Medmar Giulia.

Rahvafolklooris oli laeva nime "eestistatud" versioon "Sant olla", mis mõtestas peale kodust nädalavahetuse pidu mandrile tööle sõitja hingeseisundit.


Kuremaa vald

Kuremaa vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus Palamusel.

Vald moodustati senise Kuremaa valla maa-alast, välja arvatud Ronivere küla ja Võikvere asunduse maa-alad; senise Laiuse valla Raja nr. 35 talu maa-alast.

Vald kuulus Riigivolikogu 50. valimisringkonda, kust valiti Märt Sõrra, Jõgeva põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda ja Jõgeva jaoskonnakohtu jaoskonda.


Kursi vald

Kursi vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus tänapäeva Laasme küla aladel.

Kursi vald moodustati senise Puurmani valla maa-alast.


Lohusuu vald (1939)

ɭLohusuu vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus Lohusuu külas.

Vald moodustati senise Lohusuu valla maa-alast.

Lohusuu vald kuulus Riigivolikogu 48. valimisringkonda, kust valiti August Jürman, Torma põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda ning Mustvee jaoskonnakohtu jaoskonda. Esimene vallavanem oli Joosep Kivi.


Saare vald (1939)

Saare vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950.

Vald moodustati senise Saare valla maa-alast, välja arvatud Saare metskonna Sõõru metsandiku kvartaalide nr. 30–34 ja 49–52 maa-alad; senise Pala valla Pällo, Kiisli ja Lea külade ning Halliku asundustalude piirkondadest ja osa Saare metskonna Halliku metsandiku maa-alast.

Vald kuulus Riigivolikogu 49. valimisringkonda, kust valiti Ernst Haabpiht.


Sadala vald

Sadala vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus Tähkvere külas.

Vald moodustati senise Laius-Tähkvere valla maa-alast, välja arvatud Lissi nr. 103 talu ja heinamaatükkide nr. 99 ja 134 maa-alad; senise Salla valla Salla ja Käru mõisa järgi senise Laius-Tähkvere valla piires asuvate heinamaatükkide maa-aladest.

Vald kuulus Riigivolikogu 47. valimisringkonda, kust valiti Karl Roomet.


Torma vald (1939)

Torma vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus Lullikatku külas.


Vaimastvere vald (1939)

Vaimastvere vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 47. valimisringkonda, kust valiti Karl Roomet.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kõola külanõukogu ja Selli külanõukogu.


Voore vald

Voore vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus Vassevere külas.

Vald moodustati senise Roela valla maa-alast; senise Kudina valla Maardla ja Aruküla külade maa-aladest; senise Kuremaa valla Ronivere küla maa-alast.

Esimene vallavanem oli Kaarel Puus.

Vald kuulus Riigivolikogu 49. valimisringkonda, kust valiti Ernst Haabpiht.

Vald kuulus Torma põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Voore vallas on sündinud Mati Unt.


Lustivere vald

Lustivere vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950.

Vald moodustati senise Lustivere valla maa-alast, välja arvatud Kabla küla ja senise Võisiku valla piires asuvate lahus-heinamaatükkide maa-alad; senise Kurista valla maa-alast, välja arvatud Arukse küla piirkond ja senise Võisiku valla piires asuvate lahus-heinamaatükkide maa-alad.

1939. aastal oli vallas 2269 elanikku.

Esimene vallavanem oli August Tiiman. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Albert Sall (kinnitatud Siseministri poolt 24. jaanuaril 1940).

Vald kuulus Riigivolikogu 60. valimisringkonda, kust valiti August Laur.

13. septembril 1945 asutati valla koosseisus Aidu külanõukogu ja Neanurme külanõukogu.


Pajusi vald (1939)

Pajusi vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 60. valimisringkonda, kust valiti August Laur.

1939. aastal oli vallas 2452 elanikku.

Esimene vallavanem oli Hans Kalep.


Tervisekassa

Tervisekassa on avalik-õiguslik organisatsioon, mille tähtsaim ülesanne on korraldada riiklikku ravikindlustust ja võimaldada kindlustatud inimestele seeläbi hüvitisi, arstiabi ning haiguste ennetustegevusi. Tervisekassa tegutseb Tervisekassa seaduse põhjal.


Põltsamaa vald (1939)

Põltsamaa vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950.

1939. aastal oli vallas 4968 elanikku.

Esimene vallavanem oli Ernst Alles.


Sauga vald (1939)

Sauga vald oli vald Pärnu maakonnas aastail 1939–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 36. valimisringkonda, kust valiti Viktor Päts.

Vallavanem August Oidermaa oli ka Pärnu maavalitsuse liige, kuid esitas 24. aprillil 1940 mõlemalt kohalt lahkumispalve.


Seliste vald

Seliste vald oli vald Pärnumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus tänapäeva Seliste küla aladel.

Vald moodustati senise Seliste valla maa-alast; senise Audru valla Audru metskonna Tõstamaa metsandiku kvartaalide nr. 92–95, 98–102 ja 109–112 ja Peraküla metsavahikoha maa-aladest; senise Tõstamaa valla mereäärse osa maa-alast kuni Aadu nr. A-103 taluni, viimane kaasa arvatud; senise Kihnu valla lahustüki Soldatikoht nr. XXIII maa-alast.

Esimene vallavanem oli Aleksander Kalvik.

Vald kuulus Riigivolikogu 34. valimisringkonda, kust valiti Ants Oidermaa.

1945 augustis moodustati Seliste vallas Pootsi külanõukogu keskusega Kõpu külas ja Seliste külanõukogu keskusega Seljandi külas. 1950. aastal Seliste vald likvideeriti ja selle alad arvati Pärnu rajooni koosseisu.


Soontaga vald

Soontaga vald oli vald Pärnu maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Koonga valla maa-alast, välja arvatud Kodasma küla ning Ellamaa ja Rintali asunduse maa-alad; senise Vee valla Parasma asunduse maa-alast; senise Veltsa valla maa-alast, välja arvatud Tõitse, Oidremaa ja Nõmme küla, Oidremaa, Karinõmme ja Väänja asunduse, Oidremaa sooasunduse, Vigala metskonna Keblaste metsandiku osa, Mõtsu metskonna Mõtsu ja Tuudi metsandiku osade ning nende piirkonnas asuvate heinamaatükkide maa-alad; senise Jõõpre valla lahusosa maa-alast seniste Audru ja Koonga valla piiride vahel.

Vald kuulus Riigivolikogu 34. valimisringkonda, kust valiti Ants Oidermaa.

Vald kuulus Audru põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Soontaga vallavanem oli Mihkel Soodla.

1945. aasta augustis moodustati Soontaga vallas Lõpe külanõukogu keskusega Lõpe külas, Koonga külanõukogu keskusega Koonga külas ja Mihkli külanõukogu keskusega Keblaste külas. 1950. aastal Soontaga vald likvideeriti ja selle alad arvati Lihula rajooni koosseisu.


Tahkuranna vald (1939)

Tahkuranna vald oli vald Pärnumaal aastail 1939–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 37. valimisringkonda, kust valiti Jüri Looväli.


Grindcore

Grindcore, lühendatult lihtsalt grind, on ekstreem-metal'i alaliik, mis tekkis 1980. aastate keskel Suurbritannias hardcore pungi, death metal'i ja thrash metal'i segunemisel.


Värisemine

Värisemine ehk treemor meditsiinilise mõistena tähendab kehaosade tahtele allumatut liikumist. Tavaliselt esineb treemor jäsemetes (kätes või jalgades), kuid võib esineda igas kehaosas, kus paiknevad lihased.


Tali vald (1939)

Tali vald oli vald Pärnu maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Talli külas.

Vald moodustati senise Talli valla maa-alast; senise Pati valla Raba küla talude nr. I–XI maa-aladest; senise Jäärja valla Veelikse piirkonnast; senise Kilingi valla Rae küla piirkonnast kuni taludeni nr. A-198, A-199, 17-c, A-201 ja A-203, Lodja metskonna Lodja metsandiku kvartaalideni nr. 70, 71, 79, 80, 83–100 ja Laiksaare metskonna Laiksaare metsandiku kvartaalideni nr. 92 ja 94, kõik kaasa arvatud.

1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Jaan Kivilaan.

1948. aasta külavolinikud

Kikepera külanõukogus – Johanna Toots ja Vassili Semenjov; Saarde valla külanõukogus – Karl Alahorn, Hilda Talts, Vilma Miklai, Lehte Rohelpuu ja Andrei Jõgi; Ristikülas – Ella Pärn, Linda Rajande, Jaan Jõõts, Arno Reiland, Johan Vaher; Kanakülas – Elmar Rebane; Jäärja – külanõukogus Liidia Kutsar ja Erna Karu.

Tali vallas tegutsenud kolhoose ja artelle

Viktor Kingissepa nimeline kolhoos – esimees S. Dobrovolski Jaan Tombi nimeline kolhoos – esimees Karl Mägi Linda-nimeline kolhoos – esimees Peeter Meister (oli 12 peret, 32 lehma, 25 hobust, 131 ha maad) Artell "Koit" Marina külas – esimees Endel Mändmaa (15 endist talu, 360 ha maad, sellest 157 ha põldu) Kolhoos "Kalev" – esimees J. Kustasson (26 peret, karjakasvatus) Kolhoos "Valgus" Külge külas – esimees K. Kallent (18 peret, 309 ha maad) Pikksaarel ja Kuttil loodud kolhoos – esimees V. Kurg

Augustis 1945 moodustati Tali vallas Tali külanõukogu keskusega Tali külas ja Veelikse külanõukogu keskusega Veelikse külas.

1950. aastal Tali vald likvideeriti ja selle alad arvati Kilingi-Nõmme rajooni koosseisu.


Tihemetsa vald

Tihemetsa vald oli vald Pärnu maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Voltveti valla maa-alast, välja arvatud Räägu küla ja Voltveti metskonna Voltveti metsandiku kvartaalide nr. 328–350, 371, 372, 377, 378 ja 384 maa-alad; senise Vana-Kariste valla põhjapoolse lahustüki maa-alast ja lõunapoolse lahustüki Kamali küla piirkonnast; senise Uue-Kariste valla põhjapoolse lahustüki maa-alast; senise Pati valla Rehemaa küla, Pati asunduse ja Pati vallamaja piirkonna maa-aladest.

Vald kuulus Riigivolikogu 38. valimisringkonda, kust valiti Oskar Gustavson.

1945 augustis moodustati Tihemetsa vallas Kamali külanõukogu keskusega Kamali külas, Kanaküla külanõukogu keskusega Kanakülas ja Väljaküla külanõukogu keskusega Alliku külas. 1950. aastal Paikuse vald likvideeriti ja selle alad arvati Kilingi-Nõmme rajooni koosseisu.


Otto Skorzeny

Otto Skorzeny (12. juuni 1908 Viin – 6. juuli 1975 Madrid) oli Relva-SS-i ohvitser, kelle viimane auaste oli Obersturmbannführer.

Ta astus 1926. aastal Viini Tehnikakõrgkooli.

1941. aasta sügisel määrati ta Moskva lahingu ajal vastutama sakslaste "tehnilise üksuse" eest. See pidi hõivama tähtsamate asutuste hooned Moskvas, näiteks NKVD peakorteri Lubjankal, samuti kesktelegraafi maja, enne kui need hävitatakse. See ülesanne tühistati, kui Moskva vallutamine ebaõnnestus.

1942. aasta detsembris sai Skorzeny katjuušašrapnelliga kuklasse haavata. Ta keeldus arstiabist, välja arvatud aspiriin, side ja klaasitäis viina, ning naasis juba mõne tunni pärast rivvi. Teda autasustati vapruse eest Rüütliristiga, kuid tema tervis halvenes, ta kannatas tugevate pea- ja kõhuvalude käes ning pidi Viini ravile minema.


Tori vald (1939)

Tori vald oli vald Pärnumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Tori külas.

Vald kuulus Riigivolikogu 35. valimisringkonda, kust valiti Juhan Kaarlimäe.


Tõstamaa vald (1939)

Tõstamaa vald oli vald Pärnumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Ermistu külas.

Vald moodustati senise Tõstamaa valla maa-alast, välja arvatud mereäärse osa maa-ala kuni Aadu nr. A-103 taluni, viimane kaasa arvatud; senise Saulepi valla Rammuka, Rammuka-metsa, Suuretüki ja Jäärumetsa külade ning Mõtsu metskonna Mõtsu metsandiku kvartaalide nr. 378, osa 379, 381, 382, 384–415 ja osa 374 maa-aladest; senise Paadremaa valla Mõtsu metskonna Mõtsu metsandiku kvartaalide nr. 340, 341, 345–347, 353–355, 359, 360, 364–373, osa 374, 375–377, osa 379, 380 ja 383 ning talude nr. A-41, A-55 ja lit. N juurdelõigete maa-aladest.

1945 augustis moodustati Tõstamaa vallas Kastna külanõukogu keskusega Vaiste külas, Tõhela külanõukogu keskusega Tõhela külas ja Tõstamaa külanõukogu keskusega Ermistu külas. 1950. aastal Tõstamaa vald likvideeriti ja selle alad arvati Pärnu rajooni koosseisu.


Vändra vald (1939)

Vändra vald oli vald Pärnu maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Vana-Vändra valla maa-alast, välja arvatud Pärntõkke talu maa-ala; senise Uue-Vändra valla maa-alast; senise Viluvere valla Uusna talu maa-alast; senise Lelle valla Kirnasoo ja Kuusiku talude ja talu nr. A-56 lahustüki ning Käru metskonna Pulga metsandiku kvartaali nr. 1 maa-aladest.

Vald kuulus Riigivolikogu 35. valimisringkonda, kust valiti Juhan Kaarlimäe.

1. aprillil 1939 oli vallas 5703 elanikku.


Vohnja vald

Vohnja vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kõrve külas.

Vald moodustati senise Vohnja valla maa-alast; senise Aaspere valla Läsna ja Metsanurga külade ning Loobu asunduse maa-aladest; senise Kõnnu valla talude nr. A-23, A-57, A-59–A-61, A-63, A-64 ja A-171 lahus-heinamaatükkide ning Kolga metskonna Suru metsandiku kvartaali nr. 66 maa-aladest.

Vald kuulus Riigivolikogu 67. valimisringkonda, kust valiti I Riigivolikogusse Rudolf Penno.

Valla täitevkomitee esimees Hugo Leemets tapeti metsavendade poolt 5. juulil 1941.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Arbavere külanõukogu ja Vohnja külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Tapa rajooni koosseisu.


Aaspere vald (1939)

Aaspere vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Võipere külas.

Vald moodustati senise Aaspere valla maa-alast, välja arvatud Läsna, Metsanurga ja Valgejõe külade, Loobu asunduse, Potsu nr. A-37, Nahkru nr. A-38, Koopa nr. A-39, Sammelselja, Ristlaane, Papli ja Mikupõllu talude maa-alad ning Joaveski vabriku töölismajade piirkond; senise Palmse valla Viitna küla maa-alast; senise Undla valla Männiku nr. 26, Kassisaba-Ann nr. 29 ja Saare nr. 91 talude ning Ojaveski ja Karjametsa külade talude senise Undla valla sisse ulatuvate osade maa-aladest.

Aaspere vald kuulus Riigivolikogu 67. valimisringkonda, kust valiti Rudolf Penno, ja Kadrina põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Esimene vallavanem oli Kaarel Põesaste. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks August Allvee.

1. augustil 1940 kinnitati vallavanemaks Aleksander Lillepea.


Alutaguse vald (1939)

Alutaguse vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise

Esimene vallavanem oli Aleksander Reinsalu.

Vald kuulus Riigivolikogu 73. valimisringkonda, kust valiti Elmar-Aleksander Lehtmets, ja Narva põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

27. märtsil 1940 hävis tulekahjus koos Alutaguse kooli- ja vallamajaga raamatukogu, tiibklaver, vallavalitsuse dokumendid ja arhiiv.


Lodenrode ja Koila

Lodenrode ja Koila (Lodenrodhe et Cogkele) olid kaks Helmoldus de Lodhe linna Eestimaal, mis on mainitud tema kirjas Lübecki raele 25. maist 1296.

Lodede soost Eestimaa maanõunik Helmoldus de Lodhe (mainitud 1296, 1298) vabastas Lübecki elanikud oma sadamates, vetes, randades ja mõisates tollist, tarbimismaksust ja rannaõigusest, kuni nad tema linnade (opidorum et civitatum nostrum, scilicet Lodenrodhe et Cogkele) elanikele samad vabastused annavad (Livl. U.B. III, DLXIII, b, regest 643, b).

Lodenrodhet samastatakse üldiselt hilisema Harju-Madise kirikumõisaga (Harju-Madise kihelkonda on esmamainitud parochia Lodenrode nime all 12. septembril 1343) ja Cogkelet Koila külaga. Selliste linnade olemasolust puuduvad muud andmed. Lennart Meri luges septembris 1995 Paldiski tuumaobjekti üleandmisel peetud kõnes Lodenrodet otseselt Paldiski eelkäijaks. "Minevik on seegi, et siia rajati juba aastal 1296 sadamalinn nimega Lodenrode: järgmisel aastal tähistab Paldiski oma 700. aastapäeva," ütles president toona.


Kuuste vald

Kuuste vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Vana-Kuuste valla maa-alast, välja arvatud Laane raudteejaama ja Klaose, Pärna ja Pullikese talude piirkond ning Uhti ja Aakaru külade, Ülenurme, Reola ja Lepiku asunduste ning Kõõra, Lepiku, Kõrvialutse, Kullamaa ja Veinioja talude maa-alad; senise Haaslava valla maa-alast, välja arvatud Ihaste küla piirkond.

1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Adolf Pastel. 1941–1944 oli vallavanem Eduard Kivimäe.

Vald kuulus Riigivolikogu 53. valimisringkonda, kust valiti Rudolf Riives.


Laeva vald (1939)

Laeva vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Laeva külas.

Vald kuulus Riigivolikogu 50. valimisringkonda, kust valiti Märt Sõrra.

Vald kuulus Emajõe põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

1. aprillil 1939 oli vallas 1535 elanikku.


Luunja vald (1939)

Luunja vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Sirgu külas.

Vald moodustati senise Luunja valla maa-alast, välja arvatud Kabina ja Põvvatu asunduste maa-alad; senise Tammistu valla Saluoja, Arvuste, Korbi, Saarde, Meistri, Käärdi, Tammistu ja Kisla-Poolakese külade ning Tondi-Pilka, Tammistu-Kaarli ja Taabri asunduste maa-aladest; senise Kavastu valla Kavastu asunduse ning Sooranna ja Mõisanurga talude maa-aladest; senise Kastre-Võnnu valla Alevi küla maa-alast.

Vald kuulus Riigivolikogu 51. valimisringkonda, kust valiti Jüri Uluots.

24. septembril 1941 valiti valla täitevkomitee esimeheks Eduard Annok.


Meeksi vald (1939)

Meeksi vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Esimene vallavanem oli Eduard Ojaveer.

Vald kuulus Riigivolikogu 52. valimisringkonda, kust valiti Henn Treial.

Vald kuulus Võnnu põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.


Mäksa vald (1939)

Mäksa vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Poka külas.

Vald moodustati senise Mäksa valla maa-alast, välja arvatud Sootaguse küla ja Emajõe suudmes Emajõest põhja pool asuvate heinamaatükkide maa-alad; senise Kastre-Võnnu valla Võõpste küla ja Kastre asunduse ning osa Emajõe-Suursoo ja osa Jõmmsoo piirkonnast; mitme valla lahusheinamaatükkide maa-aladest Emajõest lõuna pool.


Nõo vald (1939)

Nõo vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

10. jaanuaril 1940 valis vallavolikogu üksmeelselt valla aukodanikuks Aleksander Läte.


Otepää vald (1939)

Otepää vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Vana-Otepää valla maa-alast, välja arvatud Vana-Poslovitsa talude maa-alad, senise Pilkuse valla Pilkuse mõisa järgi olevast maa-alast, senise Palupera valla Ketta ja Kitse külade, Peku, Petsiku, Trummi, Jursa, Paju, Kersa, Soome, Vahri, Kitse-Märt, Kitse-Mihkel, Laane, Kuhri, Raudsepa, nr. A-104, A-132, A-90 ja 89 talude maa-aladest ning Palupera vallamaja ümbruse maa-alast kuni Palupera metsavahikoha, Kriska ja Oinamäe taludeni, viimased välja arvatud, senise Päidla valla maa-alast, välja arvatud Saluala asunduse talude Kutsika nr. A-26, Müta nr. A-25, Tedre nr. A-24 ja Tikutaja nr. A-74, Pühajärve metsandiku kvartaalide nr. 1–3 ja 5–11 ning Ruusa talu maa-alad, senise Valgjärve valla Liivako nr. 27, Möldre nr. 28, Piirikolga nr. 26, Raudsepa nr. 31, Kur nr. 3, Vana-Pika nr. 4, Põdra nr. 1, Treiali nr. 2 ja Kubi nr. 5 talude maa-aladest ning metsavahikoha Keldu nr. A-19 piirkonnast.


Karisma

Karismaatilisus on "eriline isiku omadus või oskus, mis võimaldab mõjutada või inspireerida suurt hulka inimesi" või "loomupärane omadus, mis inspireerib suurt entusiasmi ja pühendumust".


Abel Kirui

Abel Kirui (sündinud 4. juunil 1982) on Keenia kergejõustiklane, pikamaajooksja.

Ta tuli Berliinis toimunud 2009. aasta maailmameistrivõistlustel maratonis maailmameistriks.


Usāmah ibn Lādin

Usāmah ibn Lādin (أسامة بن محمد بن عوض بن لادن Usāmah ibn Muḩammad ibn 'Awaḑ ibn Lādin; 10. märts 1957 Ar-Riyāḑ, Saudi Araabia – 2. mai 2011 Abbottabad, Pakistan), üldtuntud kui Osama bin Laden, oli Saudi Araabia mõjuvõimsa ibn Lādini perekonna liige ja terroriorganisatsiooni Al-Qā'idah' asutaja.

Ta sai tuntuks seoses väidetava osalemisega 2001. aasta 11. septembri terrorirünnakus Maailma Kaubanduskeskuse kaksiktornidele New Yorgis, milles hukkus 2996 inimest. Algul Usāmah eitas seotust terroriaktiga, kuid hiljem võttis süü omaks. Usāmah ibn Lādin oli kantud Föderaalse Juurdlusbüroo kümne kõige tagaotsitavama põgeniku nimekirja kui üks maailma ohtlikumaid kurjategijaid. Tema tabamisele viiva informatsiooni eest oli välja pandud 50 miljoni dollari suurune pearaha.

Usāmah oli 1980. aastatel Nõukogude-Afganistani sõjas NSV Liidu vastaste võitlejate juht. Isegi kui ta tegi tollal koostööd CIA-ga, siis alates 1994. aastast oli ta rahvusvaheliselt tagaotsitav terrorist.


Ujandina

Ujandina on jõgi Aasias.

Jõgi algab Verhojanski mägedest. Voolab valdavalt tasandikul kagusse ja itta. Suubub vasakult Indigirkasse.


Choiseul (perekond)

Choiseul on prantsuse aadlipere.

Selle liikmete hulgas oli Etienne-Francois, kes oli sõjaväelane ja riigitegelane, sai Choiseuli hertsogi tiitli ja kelle järgi on nimetatud Choiseuli saar.

Caesar, duc de Choiseul (1602–1675), Prantsuse marssal ja diplomaat César Gabriel de Choiseul (1712–1785), Prantsuse ohvitser, diplomaat ja riigitegelane Étienne François, duc de Choiseul (1719–1785), Prantsuse ohvitser, diplomaat ja riigitegelane Claude Antoine Gabriel, duc de Choiseul-Stainville (1760–1838)


Choiseuli saar

Choiseul on saar Melaneesias Saalomoni saarestikus.

Saare pindala on 3207 km². Saar on 161 km pikk ja 30 km lai.

Choiseuli saar kuulub Saalomoni Saartele ja moodustab põhiosa Choiseuli provintsist.

Choiseuli saarest loodesse jääb Paapua Uus-Guineale kuuluv Bougainville'i saar. Kagusse jääb Santa Isabeli saar, mis kuulub Saalomoni Saarte Isabeli provintsi. Ülejäänud naabersaared kuuluvad Saalomoni Saarte Lääneprovintsi: läänes Shortlandi saared, edelas Mono ning lõunas Vella Lavella, Kolombangara ja New Georgia.

Saar on mägine. Selle kõrgeim tipp Maetambe ulatub 1060 m kõrgusele ja see on vana vulkaanikoonus. Osa rannikust on liivane, aga osa soine.

Kultuuriliselt on Choiseuli saarte põlisrahvas lähedane Bougainville'i saare elanikega. Saarel kasutatakse endiselt rahana teokarpe, mida nimetatakse kesaks.

Choiseuli kirdetipus asub provintsi keskus Taro. Provintsi teine suurem asula on Araiki, mis asub Choiseuli kagutipu lähedal oleval Vaghena saarel.

Saare rannikul soolases vees elab krokodille.

Transport ei ole saarel arenenud. Mis tahes reisideks nii saart mööda kui ka saarele ja sealt ära tuleb varuda palju aega.


Behemoth

Behemoth on Poola blackened death metal'i ansambel Gdańskist, mis loodi 1991. aastal. Koos Vaderi, Decapitatedi, Vesania ja Hate'iga peetakse Behemothi üheks Poola ekstreemse metal'i alusepanijaks. Kuni 1990ndate lõpuni viljeles bänd traditsioonilist black metal'it paganliku lüürikaga. Kui bändil ilmus 1999. aastal album "Satanica", kehtestas bänd end blackened death metal'i maailmas. Albumil säilis nende stiil, mida iseloomustab Inferno (kodanikunimi Zbigniew Robert Promiński) trummimäng, mitmekihilised vokaalid ja Lähis-Idast pärit mõjutused, mis sarnanevad ansambli Nile loominguga. On öeldud, et bändi muusikal on death metal'i, black metal'i või thrash'i mõjutused. Lauljale Nergalile (kodanikunimi Adam Darski) aga ei meeldi, kui bändi tahetakse kindla žanri raamidesse suruda.


Narva-Jõesuu tuletorn

Narva-Jõesuu tuletorn on Eesti kõige idapoolsem tuletorn. Ta asub Ida-Virumaal Narva-Jõesuu linnas Narva jõe läänekaldal.

Tuletorni geograafilised koordinaadid on .

Valge-punasetriibulise betoontorni kõrgus jalamist on 31 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 35 meetrit.

Tuli plingib pimedal ajal aastaringselt. Tsükkel kestab 12 sekundit.

Tuletorn ehitati 1957. aastal.


Tomasz Chłoń

Tomasz Marek Chłoń (sündinud 29. oktoobril 1961) on Poola diplomaat.

Poola Vabariigi suursaadikuna Eestis andis ta volikirjad üle 16. augustil 2005. Ta tegutses siin kuni 2012.

2010. aastal anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk.

Poola suursaadik Sloveenias oli ta 2013–2015.


Killemboth

Killemboth on eesti ansambel, Forgotten Sunrise'i juhtfiguuride kõrvalprojekt, mis loodi 1993. aastal, kuid tegevust alustas 2000. aastal.


Pala vald (1939)

Pala vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Pala valla maa-alast, välja arvatud Pällo, Kiisli ja Lea küla ning Halliku asundustalude piirkonnad, osa Saare metskonna Halliku metsandiku maa-alast ja Halliku mõisa järgi olevate talude nr 24, 25, 32, 33, 38 ja 46 heinamaatükkide maa-alad; senise Ranna valla maa-alast, välja arvatud Omedu ja Hansu küla piirkond, osa Saare metskonna Halliku metsandiku ning osa Ranna ja Roela mõisa järgi olevate talude heinamaatükkide maa-aladest; senise Kokora valla Viljuse küla maa-alast; senise Saare valla Saare metskonna Sõõru metsandiku kvartalite nr 30–34 ja 49–52 maa-aladest.

Vald kuulus riigivolikogu 49. valimisringkonda, kust valiti riigivolikokku Ernst Haabpiht.


Peipsiääre vald (1939)

Peipsiääre vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1949. Vallamaja asus tänapäeva Kolkja aladel.

Vald kuulus Riigivolikogu 49. valimisringkonda, kust valiti Ernst Haabpiht.

8. juunil 1949 vald likvideeriti ja ühendati Kavastu vallaga.


Pühajärve vald (1939)

Pühajärve vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Pühajärve valla maa-alast; senise Pilkuse valla Vidrike mõisa järgi olevast maa-alast; senise Palupera valla Meema, Laane, Lükerdi, Piilme, Madsa ja Pursa külade, Aidu ja Arula asunduste ning Tõnsa-Toomas nr. 19, Suure-Tõnsa nr. 19-a, Paekese-Endriko nr. 20, Paekese-Johan nr. 21, Kudse-Tõnis nr. 22, Kudse-Ans nr. 23, Kasemetsa nr. 23-a ja Lilleoru nr. 52 talude maa-aladest ning osa Vanamõisa piirkonnast; senise Vana-Otepää valla Poslovitsa talude maa-aladest.


Rannu vald (1939)

Rannu vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Palu külas.

Vald moodustati senise Rannu valla maa-alast, välja arvatud Kaugessaare küla talude nr. A-56–A-59 maa-alad; senise Valguta valla Metsküla, Ervu ja Kippastu külade ning Maarja asunduse maa-aladest, välja arvatud Metsküla küla Luuka ja Madise talude maa-alad.


Ropka vald

Ropka vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Ropka valla maa-alast, välja arvatud osa Haage asunduse maa-alast; senise Vana-Kuuste valla Uhti ja Aakaru küla, Ülenurme, Reola ja Lepiku asunduse ning Kõõra, Lepiku, Kõrvialutse, Kullamaa ja Veinioja talu maa-aladest; senise Luke valla Lätiküla piirkonnast.

Esimene vallavanem oli Paul Luige, kes valiti tagasi 9. detsembril 1939. Vallavanema palgaks määrati 45 krooni.

Vald kuulus Riigivolikogu 53. valimisringkonda, kust valiti volikokku Rudolf Riives.


Rõngu vald (1939)

Rõngu vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 54. valimisringkonda, kust valiti Artur Tupits.


Saadjärve vald

Saadjärve vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Saadjärve valla maa-alast, välja arvatud osa Kärevere metskonna Raadi-Kõnnu metsandiku maa-alast; senise Elistvere valla Raigastvere ja Õvanurme küla ning Elistvere ja Kärksi asunduse maa-aladest; senise Sootaga valla osa Valgmaa küla ja Lepikuvälja talu piirkondadest ning Kaste küla, Kuke, Kure, Muda, Sirusi, Tuule ja Joora talu maa-aladest.


Tartu vald (1939)

Tartu vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Raadi valla maa-alast, välja arvatud osa Võibla küla maa-ala; senise Haaslava valla Ihaste küla piirkonnast; senise Luunja valla Kabina ja Põvvatu asunduste maa-aladest; senise Vesneri valla maa-alast; senise Elistvere valla Soe ja Jõevälja külade, Vedu asunduse, Nigula asunduse Kalda ja Heinavahi talude ning suurema osa Vedu küla maa-aladest.

Vald kuulus Riigivolikogu 51. valimisringkonda, kust valiti Jüri Uluots.

1. aprillil 1939 oli vallas 3241 elanikku.


Tähtvere vald (1939)

Tähtvere vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 51. valimisringkonda, kust valiti Jüri Uluots.

Vald kuulus Emajõe põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

1. aprillil 1939 oli vallas 1784 elanikku.


Veski vald

Veski vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Krüüdneri valla maa-alast, välja arvatud Poka nr. 26, Kuksena nr. 513, Jeroski nr. 22, Lõrsokese nr. 27, Taniko nr. 28, Tigase nr. 23 ja Saare nr. 24 talude maa-alad; senise Päidla valla Saluala asunduse talude Kutsika nr. A-26, Müta nr. A-25, Tedre nr. A-24 ja Tikutaja nr. A-74 ning Pühajärve metsandiku kvartaalide nr. 1–3 ja 5–11 maa-aladest; senise Kodijärve valla Iduste küla Mangeluse nr. 6, Ora nr. 8, Uus-Ora nr. 8-a ja Visuri nr. 1 talude maa-aladest; senise Kambja valla Männiku nr. A-9, Vissi nr. A-11, Palu nr. A-12, Puntuse nr. 10, Alliku nr. 7, Villemi nr. 8, Romäe nr. 9 ja Põliste nr. A-10 talude maa-aladest; senise Valgjärve valla Valgjärve asunduse Pikareinu, Raja, Vädase-Raja, Võsu, Halliku, Saare ja Peelia talude maa-aladest.

Vald kuulus Riigivolikogu 53. valimisringkonda, kust valiti Rudolf Riives.


Võnnu vald (1939)

Võnnu vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 52. valimisringkonda, kust valiti Henn Treial, ja Võnnu põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda


Äksi vald

Äksi vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 50. valimisringkonda, kust valiti Märt Sõrra.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kukulinna külanõukogu ja Kärkna külanõukogu.


Kuigatsi vald

Kuigatsi vald oli vald Valga maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus tänapäeva Mägiste küla aladel.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kuigatsi valla maa-alast; senise Keeni valla Hällatu, Lombi, Ormani, Palu, Peetertinnu, Pikahansu, Tootsi, Utuse, Väike-Hellatu, Käre, Vardamäe, Koka, Sootare, Pedajamäe ja Lepasaare talude maa-aladest; senise Sangaste valla Marjamäe, Pulga, Harjukse, Väike-Rehejaani ja Väike-Marjamäe talude maa-aladest.

Esimene vallavanem oli Karli Kuus.

1939. aastal valitud vallavolikogu 15 liikmest kandideerisid vallavanemaks 8.

Vald kuulus Riigivolikogu 57. valimisringkonda, kust valiti Juhan Uuemaa.

Vald kuulus Sangaste põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.


Sangaste vald (1939)

Sangaste vald oli vald Valga maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Sangaste valla maa-alast, välja arvatud Muhkva, Kolga, Soo, Tuule, Hiirepüksi, Laosejüri, Laheste, Maasikmäe, Saare, Marjapalu, Postupalu, Pedeli, Hallika, Marjamäe, Pulga, Harjukse, Väike-Rehejaani ja Väike-Marjamäe talu maa-alad; senise Keeni valla Sangaste kirikumõisa maa-alast ning Laatre jõest ja raudteest idas asuvast piirkonnast, välja arvatud Hällatu, Lombi, Ormani, Palu, Peetertinnu, Pikahansu, Tootsi, Utuse, Väike-Hellatu, Käre, Vardamäe, Koka, Sootare, Pedajamäe ja Lepasaare talu maa-alad.


Holstre vald

Holstre vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Holstre külas.

Vald moodustati senise Holstre valla maa-alast; senise Viljandi valla Mustapali küla maa-alast; senise Tarvastu valla Pokahärma talu maa-alast.

1939. aastal oli vallas 1887 elanikku, see oli Viljandimaa väikseima elanike arvuga vald.

Vald kuulus Riigivolikogu 64. valimisringkonda, kust valiti Mihkel Hansen.

Vald kuulus Viljandi põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.


Imavere vald (1939)

Imavere vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Järavere külas.

Vald moodustati senise Imavere valla maa-alast, välja arvatud Laimetsa asunduse piirkond ja Pae nr. A-65 talu maa-ala; senise Adavere valla Metsapere küla Kamso-Põdra nr. 36, Karusaadu-Ado nr. 40, Kihnu nr. 41, Kotinaela-Pihlaka nr. 37-a, Kotinaela-Märt nr. 37-b, Riisna nr. 39, Sassi-Hans nr. 38, Koogi nr. 66 ja 67-a, Sutte ja Tuissaare talude maa-aladest.

Esimene vallavanem oli Jüri Kuusik.

1939. aastal oli vallas 2050 elanikku.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Järavere külanõukogu ja Hermani külanõukogu.

Imavere vallas on sündinud Ene Mihkelson.


Kabala vald (1939)

Kabala vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Arkma külas.

Vald moodustati senise Kabala valla maa-alast, välja arvatud Pahajänese ja Leiso talude ning Kabala valla talude lahus-heinamaatükkide piirkond seniste Olustvere ja Kõo valla piiride vahel.

Esimene vallavanem oli Aleksander Lepik.

1939. aastal oli vallas 2566 elanikku.

Vald kuulus Riigivolikogu 61. valimisringkonda, kust oli valitud Jaan Põdra.

13. septembril 1945 asutati valla koosseisus Ollepa külanõukogu, Mäo külanõukogu ja Villevere külanõukogu.


Kõo vald (1939)

Kõo vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kõo külas.

Vallas oli 1939. aastal 3792 elanikku.

Esimene vallavanem oli Jüri Vain. 19. märtsil 1940 määras Siseminister vallavanemaks Jaan Otsa.

Vald kuulus Riigivolikogu 61. valimisringkonda, kust valiti Jaan Põdra.

1941. aastal küüditati vallast 64 inimest ja 1949. aastal 168 inimest.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Mõisaküla külanõukogu, Venevere külanõukogu ja Soomevere külanõukogu.


Kõpu vald (1939)

Kõpu vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Suure-Kõpu külas.

Vald moodustati senise Suure-Kõpu valla maa-alast, välja arvatud Metsküla piirkond ja osa Kõpu metskonna Kõpu metsandiku maa-alast.

1939. aastal oli vallas 1899 elanikku.

Esimene vallavanem oli Märt Meet. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Johan Pauri (kinnitatud Siseministri poolt 19. jaanuaril 1940).

Vald kuulus Riigivolikogu 62. valimisringkonda, kust valiti Tõnis Kint.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Asu külanõukogu, Tipu külanõukogu ja Tässa külanõukogu.


Olustvere vald (1939)

Olustvere vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Tääksi külas.

Vald moodustati senise Olustvere valla maa-alast, välja arvatud Aasu talu ja selle talu ning Särgla piirkonnas asuvad Aimla metsandiku maa-alad; senise Sürgavere valla Mudiste ja Kärevere külade piirkondadest.

1939. aastal oli vallas 2570 elanikku.

Esimene vallavanem oli Jaan Vahtramäe. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Theodor Koppel (kinnitatud siseministri poolt 19. jaanuaril 1940).

Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Olustvere valla territoorium 1950 septembris Suure-Jaani rajooni koosseisu.


Belphegor

Belphegor on Austria blackened death metal'i ansambel, mis aastatel 1991–1993 tegutses nimega Betrayer.


Saaremaa asehaldurite loend

Selles loendis on loetletud Saaremaa asehaldurid alates Taani võimuperioodist XVI sajandil kuni XX sajandi alguseni.


Rohujuuretasand

Rohujuuretasand, ka rohujuure tasand (inglise keeles grassroots), on ühiskonnas mõiste, millega tähistatakse n-ö lihtsa inimese tasandit.

Rohujuuretasandi mõiste pärineb angloameerika kultuuriruumist. Oxford English Dictionary viitab väljaandele "McClure's Magazine" aastast 1912, kus kasutati esimest korda rohujuuretasandi mõistet kampaania või organisatsiooni tähenduses. Paljud allikad tunnistavad, et rohujuuretasandi mõistet kasutas oma presidendivalimiste kampaanias Theodore Roosevelt.

Saksa keeleruumis on mõiste kasutamise täpne algusaeg teadmata. Anarhismiuurija Günter Bartsch viitab seostele ameerika kirjaniku Walt Whitmaniga, keda inspireeris "rohujuuretasandi liikumise" mõiste. Whitmani ainsa teose, luulekogu pealkiri ongi "Rohulehed". Rohujuuretasandist on kirjutanud ka rahuuurija Theodor Ebert.

1970. aastatel seostati rohujuuretasandi liikumisi uusvasakpoolsusega. Sealt võeti idee üle anarhistlike patsifistide (Anarchopazifismus) poolt. 1994. aastal kasutas rohujuuretasandi mõistet Howard Rheingold oma raamatus "Virtuelle Gemeinschaft", et iseloomustada virtuaalsete kogukondade teket Internetis.

Tänapäeval on rohujuuretasandi mõiste tihedalt seotud kodanikuühiskonna ja kodanikualgatuse mõistetega ja seda kasutatakse igasuguste poliitiliste ja ühiskondlike altpoolt-üles liikumiste puhul.

Poliitilisele ja ühiskondlikule tegevusele rohujuuretasandil on iseloomulik orienteeritus konsensusele. Tavaliselt välditakse erakondlikke lobby- või parteipoliitilist tüüpi arvamuste kujundamise protsesse ja püütakse viia lihtsate inimeste hääl otse riigi või kohaliku omavalitsuse otsustajateni.

Rohujuuretasandil tegutsetakse tihti ka abiorganisatsioonide ja tarkvaraarenduse valdkonnas. Tüüpiliseks rohujuuretasandi projekti näiteks on vaba veebientsüklopeedia Vikipeedia.


Raudna vald

Raudna vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 62. valimisringkonda, kust valiti Tõnis Kint, ning Paistu põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

1939. aastal oli vallas 2152 elanikku.

Esimene vallavanem oli senine Puiatu vallavanem Jüri Martinson, kes oli ka valla- ja linnavanemate esindaja Viljandi maavalitsuses. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Johan Piir (kinnitatud Siseministri poolt 19. jaanuaril 1940).


Rimmu vald

Rimmu vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Kaarli valla maa-alast; senise Heimtali valla Songa, Pauska ja Luha talude piirkonnast; senise Pornuse valla põhjapoolsest maa-alast kuni Nosi, A-21, Araka, Luusi, Läti ja Sonita-Andrese taludeni, nimetatud talud välja arvatud; senise Uue-Kariste valla lõunapoolse lahustüki maa-alast, välja arvatud selle lõunapoolne osa kuni Puisu, Laane, Liiva-Hans, Liiva-Mihkel, Kiviste ja Metsamõisa taludeni, nimetatud talud kaasa arvatud; senise Vana-Kariste valla Undimaa küla ja Viianiidu talude piirkondadest.

1939. aastal oli vallas 1945 elanikku.

Esimene vallavanem oli Peeter Reiman.

Vald kuulus Riigivolikogu 62. valimisringkonda, kust valiti Tõnis Kint.


Taevere vald

Taevere vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Taevere valla maa-alast, välja arvatud Lituvere ja Juurika küla piirkond; senise Vastemõisa valla Epra, Kabila, Kaunissaare, Kibaru ja Ojaküla küla piirkondadest ning osa Kuresoo raba maa-alast; senise Sürgavere valla Käliste, Tõllevere, Rulli, Kerita ja Keremi küla, Sürgavere ja Lõhavere asunduse ning Sürgavere raudteejaama ümbruse piirkondadest.

1939. aastal oli vallas 4215 elanikku.

Esimene vallavanem oli Hans Vaga.


Tarvastu vald (1939)

Tarvastu vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Mustla linnas, mis aga valla koosseisu ei kuulunud.

Vald kuulus Riigivolikogu 64. valimisringkonda, kust valiti Mihkel Hansen, ning Tarvastu põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

1939. aastal oli vallas 2935 elanikku.

Esimene vallavanem oli Juhan Rennit, kes valiti 15. aprillil 1939 Viljandi maavolikogu liikmeks. 29. detsembril 1939 valiti vallavanemaks ühel häälel senine vallavanem Johan Rennit (koosolekul ei osalenud 12-liikmelise vallavolikogu 5-liikmeline opositsioon), tema palk 50 krooni jäeti endiseks. 2. veebruaril 1940 nimetas siseminister August Jürima vallavanemaks Johan Reichmanni.


Tuhalaane vald

Tuhalaane vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Tuhalaane valla maa-alast; senise Kärstna valla maa-alast, välja arvatud Löövi, Mägra, nr. A-96, Viira, Ühisturbamaa ja Köödre talude maa-ala ning suurem osa Tõru soo maa-alast.

1939. aastal oli vallas 2537 elanikku.

Esimene vallavanem oli Johannes Pärtma.

Vald kuulus Riigivolikogu 64. valimisringkonda, kust valiti Mihkel Hansen.


Tänassilma vald (1939)

Tänassilma vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.

1939. aastal oli vallas 2199 elanikku.

Esimene vallavanem oli Hans Mikk.

Vald kuulus Riigivolikogu 64. valimisringkonda, kust valiti Mihkel Hansen.


Vastemõisa vald (1939)

Vastemõisa vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Vastemõisa külas.

Vald moodustati senise Vastemõisa valla maa-alast, välja arvatud Epra, Kabila, Kaunissaare, Kibaru ja Ojaküla külade piirkonnad ning osa Kuresoo raba maa-alast; senise Suure-Kõpu valla Metsküla piirkonnast ja osa Kõpu metskonna Kõpu metsandiku maa-alast; senise Sürgavere valla Udeküla piirkonnast; senise Taevere valla Lituvere ja Juurika külade piirkonnast; senise Puiatu valla lahustüki maa-alast senise Suure-Kõpu valla Metsküla osas.

1939. aastal oli vallas 2171 elanikku.

Esimene vallavanem oli August Stiim.


Viljandi vald (1939)

Viljandi vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Viljandi valla maa-alast, välja arvatud Metsa, Surva ja Mustapali küla, osa Tusti asunduse, Pärna nr. 115, Rulli nr. 116 ja 117 talu piirkonnad; senise Vana-Võidu valla Mäeltosa maa-alast; senise Uusna valla maa-alast, välja arvatud valla idapoolse osa maa-ala seniste Tarvastu ja Vana-Tänasilma valla vahel kuni Naela taludeni, viimased kaasa arvatud; senise Vana-Tänasilma valla Raudsepa (Vindla) talude piirkonnast; senise Pärsti valla maa-alast; senise Uue-Võidu valla maa-alast, välja arvatud Parika küla ja Kalle asunduse piirkond; senise Sürgavere valla Võistre, Pilustvere, Jaanuse ja Koogla küla piirkonnast; senise Päri valla Juga nr. 2, Tõrva nr. 1 ja Risti nr. 8 talu piirkonnast.

1939. aastal oli vallas 5049 elanikku, see oli Viljandimaa suurima elanike arvuga vald.

Esimene vallavanem oli Juhan Sumeri. 7. detsembril 1939 valiti uueks vallavanemaks endine Sürgavere vallavanem Johan Johandi (kinnitatud siseministri poolt 19. jaanuaril 1940).


Võisiku vald

Võisiku vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Võisiku valla maa-alast; senise Soosaare valla maa-alast, välja arvatud Otiküla ja Metsanurga küla ning Paenaste asunduse piirkonnad; senise Uue-Võidu valla Parika küla ja Kalle asunduse piirkonnast; senise Uue-Põltsamaa valla talude loodepool Pedja jõge asuvate lahus-heinamaatükkide maa-aladest; senise Vana-Põltsamaa valla Epra raba osa piirkonnast; senise Kõo valla Laissaare talu piirkonnast; senise Olustvere valla Aasu talu ja osa Laisaare talu piirkonnast; senise Vana-Võidu valla osa Ojaküla piirkonnast; senise Kurista valla talude lahus-heinamaatükkide maa-aladest senise Võisiku valla piires; senise Lustivere valla talude lahus-heinamaatükkide maa-aladest senise Võisiku valla piires.

1939. aastal oli vallas 3833 elanikku.

Võisiku vallavanem Leonid Laar valiti 15. aprillil 1939 Viljandi maavolikogu liikmeks.


Rakvere vald (1939)

Rakvere vald oli vald Virumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Rakvere linnas.

1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Eduard Maide.

Vald kuulus Riigivolikogu 70. valimisringkonda, kust valiti Karl-Eduard Pajos.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Karitsa külanõukogu, Kloodi külanõukogu ja Rakvere külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Rakvere rajooni koosseisu.


Kunda vald (1939)

Kunda vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Malla külas.

Vald moodustati senise Kunda-Malla valla maa-alast, välja arvatud Mahu ja Männiku külade ning Kunda metsandiku kvartaalide nr. 117–119 maa-alad; senise Varangu valla Andja, Andja-Paasküla, Marinu, Tidriku, Toolse, Karepa ja Rutja külade ning Selja asunduse maa-aladest


Assamalla vald

Assamalla vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Assamalla külas.

Vald moodustati senise Porkuni valla maa-alast, välja arvatud Aburi küla ja Mütta metsavahikoha nr. A-177 piirkonnad, Porkuni mõisa Kadila küla talude nr. 1–18, I–V, XXII ja XXIII ning Inju-Meriküla mõisa järgi olevate talude nr. 40 ja 3 heinamaatükkide maa-alad; senise Küti valla Meriküla mõisa järgi oleva maakoha nr. A-15 maa-alast; senise Saksi valla Kadapiku küla ja osa Induniidu küla piirkonnast.

Vald kuulus Riigivolikogu 70. valimisringkonda, kust valiti Karl-Eduard Pajos.

Vald kuulus Väike-Maarja põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Esimene vallavanem oli Jakob Siipan.


Avanduse vald (1939)

Avanduse vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Avanduse külas.

Vald moodustati senise Avanduse valla maa-alast, välja arvatud Avanduse metsandiku kvartaali nr. 112, Riigi tagavaramaa lit. D, Kaerale nr. 1, Pikane-Käromets nr. 2 ja Jõe nr. 3 talude ning Rohu ja Paasvere mõisade järgi olevate talude Sonda-Mustvee raudtee ääres asuvate heinamaatükkide maa-alad; senise Vao valla Kurtna küla ja Kärsa asunduse maa-aladest.

Vald kuulus Riigivolikogu 69. valimisringkonda, kust valiti Oskar Köster.


Haljala vald (1939)

Haljala vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Haljala valla maa-alast; senise Aaspere valla Potsu nr. A-37, Nahkru nr. A-38 ja Koopa nr. A-39 talude maa-aladest; senise Vihula valla Paju nr. A-20, Mägede-Pikapõllu nr. 10 ja Mägede-Everk nr. 11 talude maa-aladest; senise Varangu valla Pehka, Saariku, Mõislõpe, Jõe, Raja, Karulõpe, Varangu ja Aaviku külade maa-aladest.

Vald kuulus Riigivolikogu 68. valimisringkonda, kust valiti Arnold Tartu.

Vald kuulus Haljala põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Esimene vallavanem oli Georg-Julius Nõlvak.


Küti vald

Küti vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kehala külas.

Vald moodustati senise Küti valla maa-alast, välja arvatud Karkuse küla, Meriküla mõisa järgi oleva maakoha nr. A-15, Inju-Meriküla mõisa järgi oleva Kruusiaugu nr. 16-a talu lahus-heinamaatüki ja Roela metskonna Küti metsandiku kvartaalide nr. 59–64 maa-alad; senise Porkuni valla Mütta metsavahi-koha nr. A-177, Porkuni mõisa Kadila küla talude nr. 1–18, I–V, XXII ja XXIII ning Inju-Meriküla mõisa järgi olevate talude nr. 40 ja 3 heinamaatükkide maa-aladest; senise Roela valla Roela mõisa järgi oleva Aavakannu nr. 1 talu maa-alast.

Vald kuulus Riigivolikogu 70. valimisringkonda, kust valiti Karl-Eduard Pajos.


Mahu vald

Mahu vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Kalvi valla maa-alast, välja arvatud osa Ridaküla maa-alast ja Pada metsandiku kvartaalide nr. 67, 68 ja 69 maa-alad; senise Pada valla Toomiku, Võrkla, Metsavälja, Aru, Pada, Varudi ja Kassamäe küla, Pada, Samma ja Varudi asunduste ning Varudi asunduse talude lahus-heinamaatükkide maa-aladest; senise Kunda-Malla valla Mahu ja Männiku küla ning Kunda metsandiku kvartaalide nr. 117–119 maa-aladest.

Mahu valda kuulusid Viru-Nigula, Nugeri, Vasta asundus, Aruvälja, Kanguristi, Lepiku, Unukse talu, Kalda ja Võrkla küla, Varudi asundus, Samma asundus, Pada asundus, Pada, Toomiku, Aru, Metsavälja, Voorse, Raudna, Tüükri ja Aasokalda, Lahe, Mahu, Männiku, Unukse vabatküla, Pärna, Adrika, Mäepealse, Orgu, Koila, Kalvi asundus, Kesimetsa, Kelu ja Kurna, Oru asundus, Koogu asundus, Herjapea, Abaja, Rannu, Kõrtsialuse, Rida, Tamme, Uusküla, Aseri vabrik, Meriküla, Aseri asundus, Aseri-Aru ja Aseri küla.

Vald kuulus Riigivolikogu 68. valimisringkonda, kust valiti Arnold Tartu.

Mahu vallavanem Tiiman Tamme suri mais 1940.

1945. aastal moodustati Mahu vallas Aseri, Kalvi, Samma ja Viru-Nigula külanõukogu.

Mahu vald likvideeriti 1950. aastal. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s kaotati 1. oktoobril 1950 maakonnad ja vallad ning moodustati Kiviõli rajoon, Mahu valla alad lülitati Kiviõli rajooni koosseisu.


Palmse vald

Palmse vald oli vald Virumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus tänapäeva Koljaku küla aladel.

Vald moodustati senise Palmse valla maa-alast, välja arvatud Viitna küla ja Sagadi metsandiku kvartalite nr. 54–57 ja 65–67 maa-alad ning Joaveski vabriku piirkond; senise Vihula valla Jorika, Pihlaspea ja Vergi küla, Loobu metskonna Viitna metsandiku kvartalite nr. 14–18 ning nende vahel asuvate heinamaatükkide maa-aladest.

Vald kuulus Riigivolikogu 67. valimisringkonda, kust valiti Rudolf Penno. Vald kuulus Haljala põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Vallas on sündinud Jaan Kruusvall.


Roela vald

Roela vald oli vald Virumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Viru-Roelas.

Vald moodustati senise Roela valla maa-alast, välja arvatud Roela mõisa järgi oleva Aavakannu nr. 1 talu maa-ala; senise Paasvere valla Laekvere mõisa järgi olevate talude Ädara nr. A-15, Lageda ja Arulepiku, heinamaatükkide nr. III, VI, VII, 16, 17 ja Vihmanni heinamaa nr. 34-c, Suigu metsavahikoha ning Küüska metsandiku kvartaalide nr. 1–12 maa-aladest; senise Küti valla Inju-Meriküla mõisa järgi oleva Kruusiaugu nr. 16-a talu lahus-heinamaatüki ja Roela metskonna Küti metsandiku kvartaalide nr. 59–64 maa-aladest; senise Rägavere valla Undla nr. A-104 ja Kuivasaare nr. A-105 maa-aladest.

Vald kuulus Riigivolikogu 70. valimisringkonda, kust valiti Karl-Eduard Pajos.

13. septembril 1945 asutati valla koosseisus Liiva külanõukogu, Roela külanõukogu ja Tudu külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati Liiva ja Roela külanõukogu Rakvere rajooni ja Tudu külanõukogu Kiviõli rajooni koosseisu.


Rägavere vald (1939)

Rägavere vald oli vald Virumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Rägavere valla maa-alast, välja arvatud osa Vetiku küla maa-alast ning Undla nr A-104 ja Kuivasaare nr A-105 talude maa-alad; senise Pada valla Urtja, Põdri ja Haansalu külade, Aarla ja Kabala asunduste, Prüningi ja Lilleoru talude maa-aladest ning raudteemajade piirkonnast.

Vald kuulus Riigivolikogu 70. valimisringkonda, kust valiti Karl-Eduard Pajos.

13. septembril 1945 asutati valla koosseisus Kabala külanõukogu, Põlula külanõukogu ja Rägavere külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati Põlula ja Rägavere külanõukogu Rakvere rajooni ja Kabala külanõukogu Kiviõli rajooni koosseisu.


Salla vald (1939)

Salla vald oli vald Virumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Salla külas.

Vald kuulus Riigivolikogu 69. valimisringkonda, kust valiti Oskar Köster.

13. septembril 1945 asutati valla koosseisus Emumäe külanõukogu, Käru külanõukogu ja Tammiku külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Väike-Maarja rajooni koosseisu.


Sõmeru vald (1939)

Sõmeru vald oli vald Virumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Koovälja külas.

Vald kuulus Riigivolikogu 68. valimisringkonda, kust valiti Arnold Tartu.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kaarli külanõukogu, Kohala külanõukogu ja Uhtna külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Rakvere rajooni koosseisu.


Vao vald

Vao vald oli vald Virumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Väike-Maarjas.

Vald moodustati senise Vao valla maa-alast, välja arvatud Kurtna küla, Araski ja Kärsa asunduste, Kamariku nr A-42 ja nr A-23 talude ning Porkuni metskonna Kiltsi metsandiku kvartaalide nr 27–45 maa-alad; senise Porkuni valla Aburi küla piirkonnast.

Esimene vallavanem oli Aleksander Poom, kes 5. aprillil 1939 valiti tagasi Viru maanõunikuks.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kiltsi külanõukogu, Pandivere külanõukogu, Põdrangu külanõukogu, Triigi külanõukogu ja Väike-Maarja külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Väike-Maarja rajooni koosseisu.


Erra vald

Erra vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950.

11. detsembril 1939, oma esimesel töökoosolekul, valis vallavolikogu ühel häälel tagasi senise vallavanema Kaarel Innuse ja määras vallavanema palgaks 80 krooni, asetäitjale 35 ja abile 25 krooni kuus. Varem olid palgad vastavalt olnud 60, 18(?) ja 25 krooni kuus.

Vald moodustati senise Erra valla maa-alast, välja arvatud Purtse mõisa järgi olevate talude nr. A-190, A-191, A-193 ja A-195 senise Erra valla piiresse ulatuvate osade maa-alad; senise Püssi valla Irvala küla maa-alast; senise Maidla valla Maidla asunduse osa maa-alast; senise Pada valla Uljaste, Nüri, Vana-Sonda, Päsula ja Puisma külade, Ilmaste ja Satsu asunduste ning Sonda aleviku maa-aladest; senise Kalvi valla Pada metsandiku kvartaalide nr. 67, 68 ja 69 maa-aladest.

1. aprillil 1939 oli vallas 7006 elanikku.

15. juunil 1946 muudeti Kiviõli asula maakondliku alluvusega linnaks.


Illuka vald (1939)

Illuka vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus tänapäeva Illuka küla aladel.

Vald moodustati senise Illuka valla maa-alast; senise Vasknarva valla Tuusna küla maa-alast; senise Jõhvi valla Karataja nr A-92 talu piirkonnast

Illuka valda kuulusid Edivere, Nõmme, Raudi, Lähtepea, Kaidma ja Kõnnu küla, Konsu koht Kurtna laagris, Soompea, Sootaguse, Puhatu, Kaatermu ja Raasiku küla, Karu ja Munamaaru metsavahi kohad, Illuka, Ohakvere, Oru-Võhma ja Kurtna küla, Karataja talu, Imatu, Kamarna ja Tuusna küla.

1. aprillil 1939 oli vallas 1943 elanikku.

Vald kuulus Riigivolikogu 72. valimisringkonda, kust valiti Hugo Kukke.


Jõhvi vald (1939)

Jõhvi vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950.

Vald moodustati senise Jõhvi valla maa-alast, välja arvatud Tarakuse küla maa-ala ja Karataja nr. A-92 talu piirkond; senise Voka valla maa-alast, välja arvatud Päite, Vaivina ja Künnapõhja külade, Päite asunduse ja Viivikonna kaevanduse maa-alad; senise Järve valla Uikala asunduse maa-alast.

Vald kuulus Riigivolikogu 73. valimisringkonda, kust valiti Elmar-Aleksander Lehtmets.


Kohtla vald (1939)

Kohtla vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950.

Vald moodustati senise Kohtla valla maa-alast; senise Järve valla maa-alast, välja arvatud Uikalu asunduse maa-ala; senise Mäetaguse valla Ereda mõisa järgi olevate talude nr. A-66, A-67, A-69–A-71, A-74–A-77, A-80 ja A-83–A-86 juurdelõigete maa-aladest.

1. aprillil 1939 oli vallas 7844 elanikku.

Vald kuulus Riigivolikogu 72. valimisringkonda, kust valiti Hugo Kukke.

15. juunil 1946 muudeti Kohtla-Järve asula maakondliku alluvusega linnaks ja 4. aprillil 1947 vabariikliku alluvusega linnaks.


Lüganuse vald (1939)

Lüganuse vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950.

Vald moodustati senise Püssi valla maa-alast, välja arvatud Soonurme, Mehide, Lümatu, Jalasto, Tagamaa ja Irvala külade maa-alad; senise Kalvi valla Ridaküla osa maa-alast; senise Erra valla piiresse ulatuvate Purtse mõisa järgi olevate talude nr. a-190, A-191, A-193 ja A-195 osade maa-aladest.

Valla täitevkomitee esimees Karl-Johannes Kallas vallandati pärast Lüganuse kiriku rüüstamist 24. veebruaril 1941.

1945. aastal moodustati Lüganuse valla territooriumil Lüganuse külanõukogu. Külanõukogu halduskeskus asus Lüganuse asulas.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s, kaotati 1. oktoobril 1950. aastal maakonnad ja vallad ning moodustati Kiviõli rajoon.


Maidla vald (1939)

Maidla vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950.

Vald moodustati senise Maidla valla maa-alast, välja arvatud osa Maidla asunduse maa-alast; senise Püssi valla Soonurme, Mehide, Lümatu, Jalasto ja Tagamaa külade maa-aladest.

Esimene vallavanem oli Eduard Ilves, kes 5. aprillil 1939 valiti Viru maavolinikuks.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s, kaotati 1. oktoobril 1950. aastal maakonnad ja vallad.


Mäetaguse vald (1939)

Mäetaguse vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus Aru külas.

Vald kuulus Riigivolikogu 72. valimisringkonda, kust valiti Hugo Kukke.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega maarajoonide moodustamise kohta Eesti NSV-s, kaotati 1. oktoobril 1950. aastal maakonnad ja vallad.


Vasknarva vald (1939)

Vasknarva vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus Jaama külas.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Jaama külanõukogu, Permisküla külanõukogu ja Remniku külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Jõhvi rajooni koosseisu.


Vaivara vald (1939)

Vaivara vald oli vald Virumaal aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 73. valimisringkonda, kust valiti Elmar-Aleksander Lehtmets, ning Narva põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

24. veebruaril 1940 avati vallas elektrivõrk, mis hõlmas 5 küla 68 taluga. 23 km pikkuse liini ehitajaks oli Vaivara elektriühing. Liini ehitamiseks sai ühing 27 000 krooni laenu Rahvamajanduse Elustamise Fondilt. Liini ja valgustusseadmete kulu oli talu kohta keskmisel 340 krooni.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Perjatsi külanõukogu, Türsamäe külanõukogu ja Vaivara külanõukogu. 30. detsembril 1947 Vaivara külanõukogu kaotati ja ühendati Perjatsi külanõukoguga. 13. mail 1950 muudeti töölisaleviks Viivikonna asula. 26. septembril 1950 allutati valla maa-ala Narva linnanõukogule.


Narva vald

Narva vald oli vald Viru maakonnas Narva jõe idakaldal 18. jaanuarini 1945. Narva vald koos Raja ja Piiri vallaga moodustasid Narva-taguse. Vallamaja asus Väikülas.

Vald kuulus Riigivolikogu 73. valimisringkonda, kust valiti Elmar-Aleksander Lehtmets.

Vald kuulus Narva põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.


Piiri vald

Piiri vald (1939. aastani Kose vald) oli vald Virumaal Vaivara kihelkonnas Narva jõe idakaldal aastail 1939–1945. Vald moodustati senise Kose valla piires. Piiri vald koos Raja valla ja Narva vallaga moodustasid Narva-taguse. Vallamaja asus Krivasoo külas.

Kose vald (vene keeles Козельскaя) eksisteeris alates 1920. aastast kuni 1939. aastani Narva jõest ida pool asunud maa-alal, mis pärast Eesti Vabadussõja edukat lõppu oli liidetud Tartu rahulepingu alusel Viru maakonnaga.

Vald kuulus Riigivolikogu 66. valimisringkonda, kust valiti Aleksander Ossipov, ja Vasknarva põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.


Raja vald

Raja vald (kuni 1939. aastani Skarjatina vald, eestipäraselt ka Karjati vald) oli vald Narva jõe ülemjooksu idakaldal aastatel 1920–1945. Vallamaja asus Skarjatina Gora külas.


Kalda vald

Kalda vald (1922–1939 Kulje vald) oli vald Eesti Petseri maakonnas aastail 1922–1945.

Vallamaja asus Kulje külas.

Esimene vallavanem oli Mihhail Reino.

1939. aasta vallareformiga muudeti valla nime, kuid mitte valla piire.

Vald kuulus Riigivolikogu 28. valimisringkonda, kust valiti Nigul Kaliste. Vald kuulus Värska põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.


Linnuse vald

Linnuse vald oli vald Eesti Petseri maakonnas aastail 1939–1945. Vallamaja asus Irboskas.

Linnuse vald moodustati endise Irboska valla piirides.

1. aprillil 1939 (haldusreformi jõustumise päeval) oli vallas 10 231 elanikku; see oli suurima elanike arvuga vald kogu tolleaegses Eestis.

Vald kuulus Riigivolikogu 29. valimisringkonda, kust valiti Vladimir Roslavlev.

Vald kuulus Linnuse põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

1940. aastal suri Avdašovo külas 110-aastane E. Simeonova, kes oli Eesti vanim inimene juba 1934. aasta rahvaloenduse ajal.


Lõuna vald

Lõuna vald oli vald Eesti Petseri maakonnas aastail 1939–1945.

Valla keskus oli Laura küla. Lõuna vald moodustati 1939. aastal Laura valla ja osaliselt Rootova valla aladest (Litšnikovo, Tarantajevo, Slizujevo ja Gorbunovo küla).

Vald kuulus Riigivolikogu 30. valimisringkonda, kust valiti Georgi Orlov. Vald kuulus Lõuna põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Lõuna valda kuulusid Poddubje, Fedossõ, Baskakovo, Šumräninovo, Podgorje, Bobrenki, Ramšino, Nikolštšino, Laura, Panjkovo, Slizujevo, Gorbunovo, Lidva II, Laura mõis, Goruška, Sohhino, Stukolovo, Väike-Apolihino, Suure-Apolihino, Gribuši, Gagulino, Mildino, Zahharevo, Stehnovo, Bobrovo, Sohhino, Lamištše, Suzikovo, Mildino, Borissovo, Kalvino, Tarantajevo, Litšnikovo puustused, Smolänka, Terehovo, Prektiši, Väike-Zamošje, Suure-Zamošje, Hrebtõ, Kõrgesilla, Papuševo, Durkovo, Usaadištše, Zamošje Borissovo, Jevdokimovo, Bruniševo, Šelehovo, Kendiši, Krassikovo, Võstavka, Võrvino, Kljutšištše, Tšuhhnovo, Botvino, Stolbovo, Suure-Kikutõ, Väike-Kikutõ, Medvedkovo, Plastinovo, Kostomarõ ja Ljubätovo küla.


Mäe vald

Mäe vald oli vald Petserimaal aastail 1922–1945 ja Võrumaal aastail 1945–1950. Vallamaja asus tänapäeva Toomasmäe küla aladel (Töganitsa külas).

Aastatel 1922–1923 kandis vald nime Mikitamäe vald.

Valla pindala oli 102,5 km².

1922. aasta rahvaloenduse andmeil oli vallas 3016 elanikku ja 32 küla.

1. aprillil 1939 oli vallas 3310 elanikku.

Vald kuulus Riigivolikogu 28. valimisringkonda, kust valiti Nigul Kaliste.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Mikitamäe külanõukogu ja Võõpsu külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Räpina rajooni koosseisu.


Petseri vald

Petseri vald oli vald Eesti Petseri maakonnas aastail 1920–1945. 1939. aasta vallareform valla piire ei muutnud.

Vald ümbritses Petseri linna, selle pindala oli 435,5 km² ja elanike arv 1934. aastal 7042, neist eestlasi 28,2%. Vallamaja asus Petseris.


Roodva vald

Roodva vald oli vald Petserimaal aastail 1939–1945.

Roodva vald moodustati senise Rootova valla maa-alast, välja arvatud Litšnikovo, Tarantajevo, Slizujevo ja Gorbunovo küla piirkond, mis arvati vallareformiga Lõuna valda.

Vallamaja asus Roodva külas.

Vald kuulus Riigivolikogu 30. valimisringkonda, kust valiti Georgi Orlov. Vald kuulus Lõuna põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Esimene vallavanem oli Paul Laats.


Saatse vald

Saatse vald (aastail 1922–1939 Satserinna vald) oli vald Petserimaal aastail 1922–1945 ja Võrumaal aastail 1945–1950. Vallamaja asus Satseri külas.

13. septembril 1945 moodustati vallas Matsuri külanõukogu ja Satserinna külanõukogu.

26. septembril 1950 arvati vald Räpina rajooni koosseisu.


Senno vald

Senno vald oli vald Petserimaal aastail 1920–1945. Vallamaja asus tänapäeva Uus-Irboska küla aladel.

1934 oli vallas 8860 elanikku. 1. aprillil 1939 oli vallas 10 078 elanikku. Valla pindala oli 215 km².

Vald kuulus Riigivolikogu 29. valimisringkonda, kust valiti Vladimir Roslavlev.

Vallas oli Senno küla.


Vilo vald

Vilo vald oli vald Petserimaal aastail 1922–1944.

Suuremad külad olid Pankjavitsa, Mitkovitsa (Mitkovitsõ) ja Vilo.

Siseministri 13. novembri ja 11. detsembri 1928 otsustega Vabariigi Valitsuse 29. juuni 1928 otsuse alusel eestistati mitme Vilo valla küla nimi: Saltanovo küla Saloste külaks (Saltanuva) Makarovo küla Mäe külaks (Makarova) Pokolodovo küla Tamme külaks (Pokolduva) Sokolovo küla Nurme külaks (Sokolova) Gagarino küla Virve külaks (Kagarinna) Katsevo küla Kalde külaks (Kaatsova) Lõkovo küla Ojavere külaks (Lõkova) Ogarevo-Marevo küla Ugavere külaks (Ugar'ova).

1934. aastal oli valla elanike arv 6841 ja pindala 192 km².

Vilo vallas oli mitu kooli – Molnika (Molniga), Sokolovo (Sokolova), Truba, Košelki (Koss'olka), Alaotsa, Jaaska, Pankjavitsa (Panikovitši) ja Lõkovo (Lõkova) külas.

1944. aasta augustis liideti Vilo vald Vene NFSV Pihkva oblasti Petseri rajooniga. Pihkva oblastiga liitmise ajal elas Vilo vallas 3290 eestlast, kes moodustasid 66,3% valla elanikest.


Gunnar Koitsaar

Gunnar Koitsaar (sündinud 3. detsembril 1979) on eesti õpetaja ja kaitseväelane.

Kaitseväe juhataja 16.06.2011 ettepanekul ülendati ta leitnandiks.

Gunnar Koitsaar annab mitmes Eesti üldhariduskoolis riigikaitse ainetunde.


Kümme FBI tipptagaotsitavat

"Kümme FBI tipptagaotsitavat" on Ameerika Ühendriikide Föderaalse juurdlusbüroo (FBI) koostatav kümne kõige tähtsama tagaotsitava isiku nimekiri. Tasu nimekirjas oleva tagaotsitava tabamisele viiva informatsiooni eest on 100 000 USA dollarit, kui pole märgitud teisiti.

Seisuga 16. mai 2012 oli nimekirjas olnud kokku 496 inimest, kellest oli hiljem tabatud 466 (94%), kellest omakorda 154 (31%) tabati avalikkuselt tulnud vihje abil.


Toivo Asmer

Toivo Asmer (sündinud 8. jaanuaril 1947 Järvamaal Oisus) on Eesti ettevõtja, autospordi edendaja, muusik ja poliitik. Ta oli 1999–2003 kahe valitsuse koosseisus Eesti Vabariigi regionaalminister.


Saint Lawrence'i laht

Saint Lawrence'i laht on Atlandi ookeani laht Põhja-Ameerika idakaldal.

Loodes piirab lahte Labradori, kagus aga Nova Scotia poolsaar. Lahe suus asub Newfoundland.

Lahe pindala on umbes 250 000 ruutkilomeetrit, sügavus kuni 572 meetrit.

Lahte suubub Saint Lawrence'i jõgi.


Mats

Mats on üks paljudest mehenimedest, mis pärineb heebrea keelest - nimest Mattay, Mattithayu tähendas Jumala andi.

Seda nime kandis ka üks evangelistidest. Ladina keelde jõudis nimi kujul Matthaeus ning sealt edasi paljudesse keeltesse eri kujudel, sh Eestis levinud Mattias, Madis, Mats, Mati. Mads on levinud mehenimi Skandinaavias.

Kui rahvusvahelised eesnimed Eestis laiemalt levisid, sai Matsist eestlastest talupoegade seas levinud eesnimi. Valitsev klass – põhiliselt sakslastest mõisnikud – kasutas sõna "mats" eestlaste kohta halvustava tähendusega üldnimena. "Matslik" hakkas tähendama labast ja kasvatamatut käitumist ja olekut. Samas sõna "mats" omandas eestlaste seas pigem positiivse varjundi, nt rahvalikus laulus "Mats alati on tubli mees".

A. H. Tammsaare vastandas matsi kui alalhoidlikkuse ja visaduse kehastust ja vurlet kui iseloomutut konjunkturisti: "Mats on traditsiooniline, püsiv, visa, alalhoidev. Mis tal on, sellest peab ta kinni, sest selle on ta omandanud mitte uisapäisa, vaid tasa ja targu, oma loomu ja tarvete kohaselt. Tema armastab isegi seda, mille käes ta kannatab ja millega peab verist võitlust."

Nimepäev eestikeelse kalendri järgi on 24. veebruaril.

Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 87 inimest eesnimega Mats. Perekonnanimega Mats oli 67 inimest.

2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mats 88 mehel. Mats oli populaarsuselt 676. mehenimi. Mats oli keskmiselt 38 aasta vanune (mediaanvanus oli 31). Kõige populaarsem oli eesnimi Mats vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,64.


Chuuki saared

Chuuki saared on saarestik Mikroneesias, osa Karoliinid.

Saarte pindala on 100 ruutkilomeetrit. Saared on künklikud, kõrgus kuni 443 m.

Saared kuuluvad Mikroneesiale.


Aranküla peakraav

Aranküla peakraav on kraav Raplamaal Rapla vallas Arankülas, Ridakülas, Uuskülas ja Sulupere külas.

Peakraavi pikkus on 6,2 km ning see suubub paremalt Vigala jõkke. Peakraavi valgla on 15,9 km².

Peakraavi lähte lähedal ületab selle Tallinna–Pärnu raudtee. Samuti ületavad selle Rapla–Aranküla tee, Tallinna–Rapla–Türi maantee ja Rapla–Varbola tee. Suudmest umbes 400 m ida poole jääb Rapla linn.

Peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.

Aranküla peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1110405.


Impulsstrafo

Impulsstrafo on transformaator informatsiooni ülekandmiseks impulsside vahendusel. Kui tavalise trafo korral on esmatähtis energia võimalikult kaovaba ülekanne, siis impulsstrafo peab impulsse üle kandma võimalikult moonutusvabalt, et säiliks impulsside kuju.

Impulsstrafosid kasutatakse info- ja kommunikatsioonitehnoloogias ristkülikukujuliste impulsside ülekandmisel eesmärgiga signaaliahelaid sümmetreerida ja galvaaniliseks eraldada.


Sõbralaat

Sõbralaat (soome keeles sepramarkkinat) on ajalooline sõbrakaubanduse vorm (laat), mida on eestlaste ja soomlaste vahelisel läbikäimisel peetud mõlemal pool Soome lahte üle seitsmesaja aasta. Soome väikesaarte asukad vahetasid sõbrakaubanduse raames kala- ja hülgepüügi saadusi, näiteks soolaräime, virulaste vilja ja liha, hiljem ka kartulite vastu. Samuti kaubeldi käsitöö ja villaga.


Keevitusalaldi

Keevitusalaldi on keevitusseade, mis annab keevitamiseks vajalikku alalisvoolu. Traditsiooniline keevitusalaldi koosneb võrgutrafost, mis madaldab elektrivõrgu pinget, ja alaldist, mis muudab vahelduvvoolu alalisvooluks. Tavaliselt on kasutatud kolmefaasilist võrguvoolu ja vastavalt kolmefaasilist alaldit, sest siis on väljundpinge pulsatsioon vaid 4% (võrreldes ligi 50 protsendiga ühefaasilise alaldi korral).

Tänapäeval kasutatakse kompaktseid võrgutrafota alalisvoolu-keevitusseadmeid, nn keevitusinvertereid, mis muundavad ühe- või kolmefaasilise võrguvoolu vajalikuks keevitusvooluks elektroonilise impulsstoitelülituse abil.


Estcoy-E

Estcoy-E oli Eesti jalaväekompanii, mis osales NATO juhitud sõjalisel operatsioonil Afganistanis.

Jalaväekompanii Estcoy-E oli 134-liikmeline.

Estcoy-E tegutses Lõuna-Afganistanis Helmandi provintsis Ameerika Ühendriikide 2. merejalaväebrigaadi koosseisus. Kompanii oli moodustatud Scouts-pataljoni baasil. Tegemist oli sama üksusega, mis 2010. aasta esimesel poolaastal kuulus Balti riikide ühise jalaväepataljoni NRF-14 koosseisus.


Vikipeedia:Vikiprojekt Nõmme

Vikiprojekt Nõmme on loodud, et korraldada nii ajaloolise Nõmme linna kui ka kaasaegse Tallinna Nõmme linnaosaga seotud artiklite kirjutamist.


Induktiivtakistus

Induktiivtakistus ehk induktiivne reaktiivtakistus on elektritakistus, mis esineb induktiivsust omavatel elektriahela elementidel (näiteks induktiivpoolil) vahelduvvoolu korral. Mõõtühik on oom, tähis Ω.

Induktiivtakistus X_L avaldub kujul X_L=2 \pi f L, kus f on vahelduvvoolu sagedus ja L on ahelaelemendi induktiivsus.

Valemist järeldub, et induktiivtakistus sõltub vahelduvvoolu sagedusest ning mida suurem on sagedus, seda suurem on ka induktiivtakistus.


Must kassa

Must kassa on rahvapärane nimetus asutuse raha kohta, mis ei ole raamatupidamises arvel, vaid on mõne juhtiva töötaja valduses ja saadakse või kasutatakse ebaseaduslike tehingute puhul.

Nõukogude Liidus oli see laialt levinud.