Anton Saluste

Anton Saluste (kuni 1935. aastani Anton Schäfer, 31. jaanuar 1904 Tallinn – 19. juuli 1969 Kingston, New Yorgi osariik) oli Eesti sõjaväelane (kapten).

Anton Schäfer teenis Pioneerpataljonis, õppis Sõjakoolis, mille lõpetas 1926. aasta ja Kõrgemas Sõjakoolis

Teise maailmasõja ajal teenis Anton Saluste Kindralinspektuuris osakonnajuhatajana ning hiljem 1942. aastal määrati Petseri-Irboska prefektiks, kus teenis kuni 1943. aastani.

1944. aastal põgenes Eestist, hiljem kolis Ameerika Ühendriikidesse, kus ka 1969. aastal Kingstonis New Yorgi osariigis suri.


Artur Normak

Artur Bernhard Normak (24. august (vkj)/ 5. september 1895 Püssi vald, Lüganuse kihelkond, Virumaa – 27. juuni 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel) ja diplomaat.

Ta õppis Tallinna Nikolai Gümnaasiumis, mille lõpetas 1913. aastal kevadel hõbemedaliga ja samal aastal siirdus Kiievisse, et jätkata õpinguid sealses polütehnikumis ehituse alal. 1914. aastal alanud Esimese maailmasõja tõttu välja kuulutatud üldmobilisatsiooniga kutsuti ta 1915. aasta kevadel sõjaväeteenistusse ja saadeti Petrogradi Nikolai inseneriväekooli, mille lühendatud kursuse ta lõpetas 1916. aastal. Nikolai inseneriväekooli, järel lõpetas ta Petrogradis asuva ohvitseride õhusõidu (lennu-) kooli ja mereõhusõidu kooli Tallinnas. Võttis osa Esimese maailmasõja lahingutest aerostaatide roodu ülemana.

1917. aastal laskis ta end üle tuua Eesti rahvusvägedesse ja oli 1. Eesti diviisi Eesti Inseneriroodu ülem alamkapteni auastmes. 1917. aasta lõpul lahkus ta Eesti sõjaväeteenistusest, et jätkata poolelijäänud õpinguid Kiievi Polütehnikumis. Kiievis olles võttis ta osa Ukraina Eestlaste Keskkomitee ja Kiievi Eesti Seltsi tegevusest. Alates 1918. aasta jaanuarist võttis osa võitlustest Kiievi kommunistide vastu kuni sakslaste tungimiseni Ukrainasse.

Aastatel 1929–1934 oli Normak Eesti sõjaväeline esindaja Prantsusmaal ja Belgias. Normak täiendas end aastatel 1930–1932 Prantsuse Kõrgemas Sõjakoolis. 20. veebruaril 1939 lähetati Normak ja Välisministeeriumi atašee H. Malvet Hispaaniasse Franco valitsuse juurde.

1935. aasta 1. mail avaldas kolonel Normak (M. Minise trükk Narvas) 115-leheküljelise raamatu "Šifri käsiraamat". Tsitaat eessõnast: "Käesolev töö on kohandatud Kõrgema Sõjakooli I õppeaasta ning Sideülemate kursuste kavadele šifrite alal." Käsiraamatut sai tellida Sidepataljoni staabist. Tõenäoliselt on tegemist esimese omakeelse krüptograafiateemalise raamatuga.

Alates 8. novembrist 1939 Inseneriväe Inspektuuri inspektor.

Arreteeriti NKVD poolt 21. septembril 1940 ja hukati.


Vello Muruma

Vello Muruma (kuni 1935. aastani Vladimir Munner, 4. jaanuar 1903 Kuigatsi vald, Valgamaa – 6. oktoober 1942 Norilsk, Krasnojarski krai, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1935).

Arreteeriti NKVD poolt 26. juunil 1941. Surmaotsus, lasti maha.


Jooksjarohi

Jooksjarohi (Ononis) on oalaadsete seltsi liblikõieliste sugukonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede ja põõsaste perekond.

Jooksjarohud sisaldavad eeterlikke õlisid, flavonoide, glükosiide ja tanniine.

Rahvameditsiinis kasutatakse jooksjarohtusid neeru- ja põiehaiguste raviks.


Kurt Mollin

Kurt Benno Aksel Mollin (8. august 1894 Kolga vald, Harjumaa – 19. juuli 1983 Lauffen am Neckar, Saksamaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).


Mihkel Kattai

Mihkel Kattai (12. juuli 1893 Põlva vald, Võrumaa – 5. oktoober 1950 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Vabadussõja Ajaloo Komitee töökomisjoni juht.


Mõttetalgud

Mõttetalgud on Eestis kasutusel kahes tähenduses.

Rahvakeeles on tegu üldnimetusega mitmesuguste ühise mõttetöö teadlike vormide (mõttetalgute meetod, rotaator, ajurünnak, mõttesõel, avatud ruumi meetod, ODI mäng, Delfi meetod) ning spontaanselt kujunenud arutluste kohta. Sõna on kasutusel alates 1980. aastate lõpust. Populaarseks sai mõttetalgute nimetus 2009. aastal seoses Minu Eesti korraldatud üldrahvaliku projektiga, milles oli kasutusel avatud ruumi meetod.

Samuti kasutatakse sõna "mõttetalgud" mõttetalgute meetodile viitamiseks, mille puhul on tegemist ühise mõttetöö (mõttetegevuse) korraldamise võttega, mis põhineb Georgi Petrovitš Štšedrovitski organisatsioonilis-tegevuslikul mängul.

Selles artiklis on täpsemalt juttu mõttetalgute meetodist ning Minu Eesti projektist välja kasvanud Talgujatest.


Aeduba

Aeduba (Phaseolus) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

Eestis võib kohata peamiselt ilutaimena kasvatatavat õisuba (Phaseolus coccineus) ja levinud aedvilja harilikku aeduba (Phaseolus vulgaris).


Esparsett

Esparsett (Onobrychis) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

Perekonda kuulub umbes 130 liiki. Nad kasvavad Euroopas, Põhja-Aafrikas, Väike-Aasias ja Kesk-Aasias. Euroopas 23 liiki.


Sarikas

Sarikad on katuse kandekonstruktsiooni detailid, mis moodustavad viilu või viilud ja kannavad katusekatet.

Sarikad valmistatakse tänapäeval peamiselt prussidest, varem aga ümarpuidust.

Sarikad toetuvad enamasti välisseintele, mõnikord ka laetaladele. Sarikate ülemised otsad seotakse omavahel paarideks. Suurema sildeavaga ja kõrge harjaga katuse ehitamise korral seotakse sarikapaarid omavahel tavaliselt penniga ja/või toestatakse postidega. Sageli kasutatakse ka pärlinit, rõhttala sarikate all ja postide peal, mis ühendab ühe katuse külje sarikad ja postid. Naabersarikad võidakse katuse pikisuunalise jäikuse suurendamiseks ühendada diagonaalidega.

Sarikatele kinnitatakse roovlatid ja nendele omakorda kinnitatakse laudis ja/või katusekattematerjal.

Eestis kasutatakse sarikate valmistamiseks kõige rohkem 5×15 cm ristlõikega okaspuidust saematerjali.


Pyongyangi metroo

Pyongyangi metroo (korea 평양 지하철) on Põhja-Korea pealinnas Pyongyangis alates 1973. aastast töötav metroo. Pyongyangi metrool on 2 liini ja 17 jaama.

Metroo kogupikkus on 22 km.


Niels Järverand

Niels Järverand (kuni 1939. aastani Niels Jürgenson, 17. november 1915 – 13. september 1941 Beglovo lähistel) oli Eesti sõjaväelane (lipnik, 9. juulist 1940 nooremleitnant).

Ta lõpetas 1936. aastal Tallinna Reaalkooli.


Kiievi metroo

Kiievi metroo (ukraina Київський метрополітен, vene Киевское метро) on Kiievis alates 1960. aastast töötav metroo. Kiievi metrool on 3 liini ja 52 jaama. Metroo kogupikkus on 67,56 kilomeetrit. Päevas kasutab metrood üle 1,32 miljoni reisija, mis on 42,5% Kiievi 3,25 miljonist inimesest.

Kiievi metroosüsteemis asuv peatus Arsenalna on maailma kõige sügavamal asuv metroopeatus, asudes 105,5 meetri sügavusel allpool maapinda.


Wilhelm von Ulrich (1605−1661)

Wilhelm von Ulrich (1605 – 1661) oli Rootsi riigitegelane.

Wilhelm von Ulrich oli 1649. aastast Tartu õuekohtu asepresident, Eestimaa maanõunik, kuningliku Tallinna linnusekohtu assessor ja president ning Tallinna asehaldur 1652–1659. Tallinna asehaldurina oli ta kuberneri puudumisel ka Eestimaa kuberneri ametis aastail 1653, 1655 ja 1656–1659.

Ta oli Harjumaal Ruila, Lohu ja Tuhala, Tartumaal Reola ja Toykala mõisa pärushärra ning Laitse ja Ohukotsu härra.

Tema matusetseremoonia toimus 7. jaanuaril 1662 Tallinna Toomkirikus.


Kukehari

Kukehari (Sedum L.) on kivirikulaadsete seltsi paksuleheliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

Kukeharjad on mitmeaastased, harvem üheaastased taimed, mis on levinud peamiselt põhjapoolkera parasvöötmes. Perekonda kuulub 400 liiki. Perekonnas on nii ronitaimi kui põõsaid.

Lehed on lihakad, lamedad või ruljad ja munajad. Perekonnas on ka sukulente, mis säilitavad oma lehtedes vett.

Õied on enamasti 5, harvem 4 või 6 kroonlehega. Tolmukaid on tüüpiliselt poole rohkem kui kroonlehti. Õied on tavaliselt kollased, harvem valged või punased.

Kukeharjade vili on kukkur, seemned on väikesed.

Mitmed liigid sisaldavad mürgiseid alkaloide. Mõne lehti kõlbab jällegi salatina süüa.

Kukeharjad on levinud ilutaimed kiviktaimlates. Kukeharjad on üldiselt vastupidavad, aga leidub nii külma- kui kuumaõrnaid liike.

Mitu kukeharjaliiki on liblikate tähtsad toidutaimed.

Esimesena kirjeldas kukeharja teaduslikult Carl von Linné 1753.


Kivirik

Kivirik (Saxifraga L.) on kivirikuliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

Kivirik on kivirikuliste sugukonna suurim perekond, kuhu kuulub umbes 440 liiki. Kiviriku perekonna esindajad kasvavad arktilis-alpiinsetes ökosüsteemides põhjapoolkeral. Enamuse liikide levilaks on lähisarktiline kliimavööde.


Sõstar

Sõstar (Ribes L.) on sõstraliste sugukonna ainus perekond. Mõned autorid paigutavad sõstra kivirikuliste sugukonda.

Sõstra perekonda kuulub umbes 150 liiki . Eesti flooras esineb neist 5 liiki . Ogadega kaetud liike nimetatakse tavaliselt karusmarjadeks ehk tikriteks ning ogadega katmata liike sõstardeks.

Mõnesid liike ja sorte kasvatatakse marjapõõsastena, mõnesid ilupõõsastena.


Kukerpuu (perekond)

Kukerpuu (Berberis L.) on kukerpuuliste sugukonda kuuluv heitlehiste ja igihaljaste mitmeaastaste põõsaste perekond.

Eestis on pärismaisena levinud ainult harilik kukerpuu (Berberis vulgaris L.).

Ilupuuna on levinud Thunbergi kukerpuu (Berberis thunbergii DC.) sordid.


Kuslapuu

Kuslapuu (Lonicera) on uniohakalaadsete seltsi kuslapuuliste sugukonda kuuluv põõsaste perekond.

Teaduslikult kirjeldas kuslapuud esimesena Carl von Linné. Ladinakeelse nime sai ta saksa botaaniku Adam Lonitzeri (1528–1586) järgi, kes avaldas oma teosed ladina keeles nime Adamus Lonicerus all.

Maailmas kasvab umbes 180 liiki kuslapuid, neist sadakond Hiinas. Euroopas, Indias ja Põhja-Ameerikas kasvab igaühes looduslikult umbes 20 liiki kuslapuid.

Mitut liiki kuslapuid kasvatatakse ilutaimena. Eriti mõjusad on nad rühmades, näiteks alleena.

Mõned kuslapuud on muutunud invasiivseks, kui neid on viidud kasvama väljapoole looduslikku levilat, näiteks Põhja-Ameerikasse või Uus-Meremaale. Niisugused on näiteks jaapani, Maacki, Morrow' ja tatari kuslapuu.

Kuslapuu (harilik kuslapuu ja sinine kuslapuu) oli Eesti 2016. aasta puu.

Lonicera (3-õieline ebasarikas, lehed alusel kokkukasvanud) Chamaecerasus (2-õielne ebasarikas)


Atlas (mütoloogia)

Atlas on vanakreeka mütoloogias üks titaanidest. Algselt oli Atlas tuntud taevast toetavate sammaste valvurina, kuid hiljem seostati teda taeva enda hoidmisega.

Ta etendas olulist osa Titanomahhias – kümneaastases sõjas titaanide ja olümposlaste vahel. Atlasest sai titaanide juht, kui Kronos lahingutest väsis. Kuigi Atlase püüdis titaanide jõude koondada, said Zeusi juhitud olümposlased lõpuks oma paremate relvade ja koletu jõuga vanadest jumalatest võitu. Atlase venda Menoitist tabas lahingus välgunool ja ta langes Tartarosse. Enamik ellujäänud titaanidest heideti Tartarose sügavikku, kus neid valvasid sajakäelised koletised hekatonheirid.

Ühe legendi järgi tekkisid tema järgi nime saanud Atlase mäed Põhja-Aafrikas, kui Perseus näitas Atlasele gorgo Medusa pead ning Atlas muutus kiviks. Pärast seda jaksas Atlas taevast toetada.


Murakas

Murakas (Rubus L.) on roosõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

Muraka perekonda kuulub umbes 400 liiki. Eestis kasvab looduses kuus liiki: lisaks harilikule vaarikale Lääne-Eestis levinud põldmari ehk põldmurakas, harva esinev kitsemurakas, rabamurakas, haruldane mesimurakas ja lillakas. Põhja-Ameerikas kasvav mustade viljadega mägimurakas (Rubus allegheniensis) on väga lähedane liik Eesti põld- ja kitsemurakale. Mägimurakast aretatud kultuursorte nimetatakse aedmurakaks ehk pampliks.


Gryllefjord

Gryllefjord on kaluriküla Norras Troms og Finnmargi maakonnas Senja saarel, endise Torskeni valla halduskeskus. Küla paikneb Gryllefjordeni fjordi lõunakaldal.

2009. aastal elab külas 379 inimest.

Ühendus mandriga on meritsi ja mööda 86. maanteed. Maantee on järskude tõusude-langustega ja mägiteedele omaste järskude kurvidega ning kohati nii kitsas, et ainult üks auto saab sel korraga liikuda, mistõttu talviti võib liiklus sellel teel olla oluliselt raskendatud.


Ernst Sebastian von Manstein

Ernst Sebastian von Manstein (vene Себастьян Эрнст фон Манштейн; surnud 1747) oli sõjaväelane Peeter I teenistuses.

Ta teenis välja kindralleitnandi (kindralporutšik) auastme ja oli Vene-Türgi sõja ajal Tallinna komandant (Befehlshaber in Reval) ning kuberneri puudumisel aastail 1736–1738 Eestimaa kuberneri kohusetäitja.

Ta rentis vürst Aleksandr Menšikovilt 1727. aastal ära võetud Lagedi ja Saha kroonumõisa Harjumaal, mille rentnikuks peale tema surma jäi kuni 1757. aastani lesk Dorothea Manstein (sünd von Dittmar) ja mis seejärel 1758 keisrinna Jelizaveta Petrovna ja senati ukaasiga Tallinna kubernerile Holstein-Becki hertsog Peter August Friedrichile igaveseks valduseks kingiti.


Heino Villum

Heino Villum (5. veebruar 1931 Tallinn – 22. oktoober 1988 Elva) oli eesti poksija ja poksitreener.

Villum poksis aastatel 1947–1958. Ta alustas poksimist Tartus kutsekoolis õppides, kus tema treener oli Enno Laineste. Pärast kooli lõpetamist 1949. aastal poksis ta Tallinna Tööjõureservides, kus tema treener oli Vello Aedmäe ning hiljem Dünamos, kus tema treener oli Nigul Maatsoo.

Villum oli II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) kolmekordne Eesti NSV meister (1952,1953 ja 1956) ja I keskkaalus (kuni 71 kg) Eesti NSV meister (1957).

Villum sai Tööjõureservide üleliidulistel noorte meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 57,2 kg) esikoha (1947). Ta sai Dinamo üleliidulistel meistrivõistlustel II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) esikoha (1955 ja 1956).

Villum sai NSV Liidu meistrivõistlustel II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) IV koha (1955). Ta sai 1956. aastal Nõukogude Liidu meistersportlaseks.

Villum oli hiljem Tallinna Dünamos poksitreener.

Ta suri oma kodumajas Elvas 1988. aastal vingumürgistusse.


Rajalt maas

"Rajalt Maas" on Gunnar Grapsi 2003. aasta album. Albumi tootis MFM Records. See oli viimane Grapsi eluajal ilmunud album.

Albumi lugude muusika ja sõnade autor oli Gunnar Graps, neid esitas koos Magnetic Bandiga (Erki Sepp – kitarrid, Jüri Roosa – basskitarr, Raimond Vahter – löökriistad).

Kõik albumi lood olid varem salvestamata. Mitu laulu on Graps kirjutanud oma Ameerikas elamise perioodil. Üks lugu valmis 1970. aastate alguses. Albumilt ilmus singel "Kaotan". Plaadiesitluskontserdid toimusid 2004. aasta alguses Tartus, Viljandis, Tallinnas.


Gryllefjorden

Gryllefjorden on fjord Norra läänerannikul Troms og Finnmargi maakonnas.

Fjordi suudmest Ravnerevna ja Juldagsneseti vahel kuni fjordi sisemaaotsani (Gryllefjordbotn) on 7,5 km. Suudmest kulgeb fjord põhja poole ja umbes 1 km järel pöörab järsult itta.

Fjordi lõunakaldal suudme lähedal asub Gryllefjordi kaluriküla. Fjordi lõuna-, ida- ja põhjakaldal kulgeb maantee nr 86.


Muul (loom)

Muul (Equus asinus × caballus; Equus mulus) on emase hobuse (-mära) ja isase eesli (-täku) järglane.

Hobune ja eesel on erineva kromosoomide arvuga liigid. Eeslitel on 62 kromosoomi, hobustel 64. Muulal on 63 kromosoomi.

Muula tuleks eristada hobueeslist, mis on eeslimära ja hobusetäku ristand. Siiski nimetatakse kõnekeeles muulaks igasugust hobuse ja eesli värda.

Muulad on reeglina suguvõimetud. Sellepärast on nende saamiseks vaja alaliselt pidada hobust ja eeslit. Siiski on läbi aegade teada mitukümmend juhtumit, kus emane muul on poeginud. Isased muulad ruunatakse sageli, et muuta nad rahulikumaks ja vähem tujukateks veoloomadeks.

Muul ei häälitse täpselt hobuse ega eesli moodi. Üldiselt sarnaneb tema hääl pigem eesli omaga, aga ta võib ka hobuse moodi hirnuda. Sageli juhtub, et tema häälitsus algab hobuse hirnumise moodi, aga lõpeb eesli ii-aaga. Mõnikord muulad niutsuvad.

Muula eelised seisnevad selles, et ta on sama vähenõudlik kui eesel, aga tubli hobuse jõuga. Tänapäeval kasutatakse Pakistani armees muulasid, kes vastavalt määrustikule peavad olema võimelised kandma 72 kg raskust koormat ilma puhkamata 26 km. Üldreeglina suudab muul kanda 20% oma kehamassist "surnud koormat", aga hobune 30% oma massist "elusat koormat", näiteks ratsanikku. Kuid muul on hobusest vastupidavam ja vajab vähem toitu kui sama suur hobune. Muul on suure koorma kandmisel kannatlikum kui hobune, tema nahk on kõvem ja vähem tundlik, mistõttu muul talub paremini vihma ja päikesepaistet. Nende kabjad on tugevamad kui hobustel ning nad on vastupidavamad haigustele ja putukatele. Savisel pinnasel on muulad ka künniloomadena paremad kui hobused.

Muul oli tuntud juba Homerose ajal. Minevikus oli muulakasvatus eriti heal järjel Prantsusmaal, Kreekas, Itaalias, Ees-Aasias ja Lõuna-Ameerikas, kus neid kasvatati miljoneid.

2003. aastal oli maailmas kõige rohkem muulasid Hiinas (4 194 000). Järgnesid Mehhiko ja Brasiilia, neljandal-viiendal kohal olid Colombia ja Maroko, kuuendal-seitsmendal Peruu ja India, kaheksandal Etioopia.


Sõnastik

Sõnastik on andmebaas, mis sisaldab tähestikulises järjestuses või muu reegli järgi järjestatud või elektroonselt otsitaval kujul sõnu või muid keelendeid ning nende tähendusi sõnaseletustena või tõlkevasteid.

Raamatukujuline sõnastik on sõnaraamat.


Aguuti

Aguuti (Dasyprocta) on näriliste perekond aguutilaste sugukonnast.

Nad on levinud Lõuna-Ameerika põhjaosas, Kesk-Ameerikas, sealhulgas Lääne-Indias (Kariibi mere saartel). Nende algne levila ulatub Lõuna-Mehhikost Põhja-Argentinani.

Nende kehapikkus on kuni 42–62 cm ja kaal 1,5–4 kg.

Nad elavad olenevalt liigist troopilises vihmametsas või savannis ning viimasel ajal ka põldudel.

Aguutid on põhiliselt taimtoidulised loomad, kes ei ole toidu suhtes eriti valivad. Nad söövad puuvilju, pähkleid, lehti, varsi ja ka juuri. Neid on nähtud söömas ka linnumune ja mererannas koorikloomi.

Aguutide tiinus kestab kolm kuud.


Hinggan

Hinggan on aimakk (2. järgu haldusüksus) Hiina Rahvavabariigis Sise-Mongoolia autonoomses piirkonnas. Asub piirkonna idaosas, piirneb läänes Mongooliaga.

Aimakk on nime saanud Suur-Hingani mäestiku järgi, mis läbib aimakki kirdest edelasse.


Hulunbuir

Hulunbuir (hiina 呼伦贝尔) on 2. järgu haldusüksus (ringkonna õigustega linn) Hiinas Sise-Mongoolias. Piirneb idas Mongooliaga ja põhjas Venemaa Taga-Baikali kraiga. Hulunbuir on pindalalt maailma suurim linn.

Haldusüksuse keskus on Hailari linnarajoon.

Hulunbuiris asub Hulun Nuri järv ja osaliselt Bujr nuuri järv, mille suurem osa jääb Mongooliasse.


Türi Ganvix JK

Türi Ganvix JK on 2004 asutatud Eesti jalgpalliklubi, mille kodulinn on Türi.

Ganvix on Paide Linnameeskonna tütarklubi.


Elmar Järvesoo

Elmar Järvesoo (kuni 1935. aastani Elmar Gerberson, 22. märts 1909 Saarde vald, Pärnumaa – 7. detsember 1994 Ormond Beach, Florida) oli Eesti poliitik ja põllumajandusteadlane.


Pariisi metroo

Pariisi metroo (prantsuse Métro de Paris) on metroo Pariisis.

Metroo avati 19. juulil 1900. See on vanuselt neljas metroo maailmas.

Pariisi metrool on 16 liini ning kokku 384 jaama. Metroo kogupikkus on 213 km. Pariisi metroos tehakse päevas üle 9 miljoni sõidu.

Metroo on avatud kella 5-st hommikul kuni südaööni.


Aleksei Belov

Aleksei Belov (sündinud 4. märtsil 1992 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (ründaja).

Ta mängib Eesti klubis JK Tallinna Kalev.


Londoni metroo

Londoni allmaaraudtee (inglise keeles London Underground, ka the Tube ja the Underground) on metroovõrgustik, mis teenindab Londoni linna ja mõnda külgnevat maakonda.

See on maailma vanim allmaaraudtee. Selle esimene liin avati 10. jaanuaril 1863.

Londoni metrool on 11 liini ja 273 jaama ning on jagatud 6 tsooniks. Tänapäeval teenindab Londoni metroo kuni 5 miljonit reisijat päevas.

1. jaanuaril 1948 Londoni metroo riigistati.


Harilik kukehari

Harilik kukehari (Sedum acre) on paksuleheliste sugukonda kukeharja perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Samasse perekonda kuulub veel umbes 53 liiki.


Talvik (Norra)

Talvik (kveeni keeles Talmulahti, põhjasaami keeles Dálbmeluovta) on küla Norras Troms og Finnmargi maakonnas Alta vallas.

Küla paikneb Altafjordeni läänekaldal Altast linnulennul umbes 20 km loodes (mööda maanteed 36 km).

2006. aastal elas Talvikis 452 inimest.


Harilik talvik

Harilik talvik (Chimaphila umbellata) on taimeliik kanarbikuliste sugukonnast talviku perekonnast.

Harilik talvik on Eestis ainuke oma perekonna esindaja.

Ta kasvab Eestis hajusalt palumetsades.


Turu lennujaam

Turu lennujaam (soome Turun lentoasema, rootsi Åbo flygplats) on lennujaam Soomes Turus.

See asub umbes 8 km Turu kesklinnast põhja pool.

Lennujaam teenindab aastas umbes 350 000 reisijat ja on seega suuruselt neljas lennujaam Soomes.


Gustaf Banér

Gustav Axelsson Banér (1547 Djursholmi loss, Danderyd, Uppland – 20. märts 1600 Linköping) oli Rootsi riigitegelane.

Ta oli riiginõunik (1570), Tallinna ja Eestimaa asehaldur aastatel 1588–1590.

Ta mõrvati Linköpingi veresauna ajal, kui hukati Stångebro lahingus vangistatud Karl IX vastased aadlikud, ning maeti Uppsala katedraali.

9. augustil 1582 kinkis kuningas Johan III talle Uexküllide Virtsu vasallilinnuse ümbruses asunud Virtsu (Werder) mõisa Hanila kihelkonnas Läänemaal.


Keelutsoon

Keelutsoon ehk keeluala ehk keelupiirkond on territoorium, millele on julgeoleku- või muudel kaalutlustel ligipääs piiratud.


Lappeenranta lennujaam

See on Soome vanim praegugi töötav lennujaam, alustas tegevust aastal 1918. Aastal 2011 läbis lennujaama umbes 116 000 reisijat. Lennujaamas on ka Karjala lennundusmuuseum.

2009–2010 teenindas liini Tallinn–Lappeenranta airBaltic.


Trieste

Trieste on linn ja vald Itaalias Friuli-Venezia Giulia maakonnas Sloveenia piiri ning Aadria mere Trieste lahe ääres. See on Trieste provintsi keskus.

Elanike arv on 204 338 (1. jaanuar 2018).


Tartu ühistranspordiliinid

Tartu ühistranspordiliinid on 2020. aasta seisuga valdavalt bussiliinid. Vähesel määral toimub linnasisest liiklust ka Tartu piiresse jääva Aardla/Kirsi raudteepeatuse ja Tartu raudteejaama vahel, kuid see ei moodusta eraldi transpordiliine. Linnasisest regulaarset laevaliiklust ei toimu ning trammiliinide rajamine Tartusse on olnud küll korduvalt arutusel, end kindla plaani ja ajakavata.


Hermann von Radingh

Hermann Gustav von Radingh (ka Rading; vene Герман Иванович фон Радинг 14. veebruar 1753 – 10. märts 1827 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane.

Ta oli riiginõunik (1799), Eestimaa kubermangu asekuberner 11. septembrist 1797 kuni 6. jaanuarini 1809, tõeline riiginõunik, Minski tsiviilkuberner 1810. aastast kuni 21. maini 1813 ja Vene-Ameerika kompanii nõukogu liige 1826–1828.


Dmitri Glinka

Dmitri Glinka (vene Дмитрий Фёдорович Глинка; 1749 – 20. jaanuar 1808) oli Venemaa keisririigi riigitegelane.

Ta oli alampolkovnik, Voznesenski asehaldurkonna asekuberner 1795, tõeline riiginõunik (5. aprill 1795), Eestimaa kubermangu asekuberner 30. maist kuni 10. septembrini 1797, Arhangelski tsiviilkuberner 31. augustist 31. detsembrini 1797, Novgorodi tsiviilkuberner 5. aprillist 22. detsembrini 1798 ja Peterburi tsiviilkuberner 22. detsembrist 1798 kuni 2. märtsini 1800. 17. märtsil 1800 sai ta salanõunikuks ja senaatoriks.

Ta oli abielus, kuid järglasi ei saanud.


Džavahhethi

Piirkonna armeenlased kurdavad diskrimineerimise ja alaesindatuse üle avaliku elu kõigis sfäärides ja vähemalt osa neist taotleb autonoomiat.

Esimest korda mainiti Džavahhethit 785 eKr Urartu kuninga Argišti I dokumentides Zabahha nime all.

11.–13. sajandil kuulus Džavahhethi Gruusiale. See oli majandusliku tõusu periood, kus ehitati sildu, kirikuid, kloostreid ja losse. Seejärel Gruusia keskvõim nõrgenes ja riik killustus.

16. sajandil vallutas ja liidendas Džavahhethi Osmanite riik. Vallutusega kaasnes etniline puhastus ja paigalejäänud elanike usuvahetus. 19. sajandi alguses vallutas js liidendas selle piirkonna Venemaa.


Mihhail Golitsõn

Vürst Mihhail Nikolajevitš Golitsõn (vene кн. Михаил Николаевич Голицын; 1756 – 20. jaanuar 1827) oli Venemaa riigitegelane. Keiser Aleksander I lähedase sõbra, 1. klassi tõelise salanõuniku, vürst Aleksander Golitsõni (1773–1844) poolvend.

Ta oli riiginõunik, Jaroslavli asekuberner 23. detsembrist 1793 kuni 30. jaanuarini 1797, Eestimaa kubermangu asekuberner 30. jaanuarist kuni 30. maini 1797, Jaroslavli tsiviilkuberner 10. juunist 1801 kuni 12. jaanuarini 1817 ja tõeline riiginõunik.


Betty White

Betty Marion White (17. jaanuar 1922 Oak Park, Illinois – 31. detsember 2021 Los Angeles, California) oli USA näitleja ja saatejuht.

Tema kõige tuntum roll on Rose Nylund komöödiasarjas "Kullakesed" aastatel 1985–1992. Ta mängis muu hulgas ka Elka Ostrovskyt seriaalis "Kaunitarid Clevelandis".

Ta pälvis viis Emmy auhinda ning arvati 2013. aastal kõige pikema televisioonikarjääriga naisena Guinnessi rekordite raamatusse. Alates 1995. aastast kuulus ta televisioonikuulsuste halli.

Betty White oli esimene naine, kes produtseeris omaenda situatsioonikomöödia ("Life with Elizabeth").


Daniel Woodrell

Daniel Woodrell (sündinud 4. märtsil 1953 Springfieldis Missouri osariigis) on USA kirjanik.

Daniel Woodrelli loetakse noir-kriminaalromaani viljelejaks. Noir-romaanides pole peategelane mitte roima uurija, vaid selle sooritaja, ohver, kahtlustatav. Woodrelli romaane liigitatakse nn kantri-noir'iks ja teda peetakse koguni selle žanri loojaks.

Daniel Woodrell elab Missouri osariigi lõunaosas 11 000 elanikuga West Plainsi linnas keset Ozarki mägismaad. Tema esivanemad olid jõudnud sinna juba enne Ameerika Ühendriikide kodusõda. Sündinud on ta West Plainsis 4. märtsil 1953. Et ta isa kaotas töö, oli pere sunnitud kolima tööotsinguil Missouri loodeossa Kansas City linnastusse. Sealne elu tüütas Danieli ära, ta jättis kooli pooleli ja läks 17aastaselt merejalaväkke.

Merejalaväes tekkisid Woodrellil pahandused ning Vietnami sõdima ta ei jõudnudki, ehkki ta sinna soovis. Selle asemel jätkas ta õpinguid, omandas 27aastaselt Kansase Ülikoolis bakalaureusekraadi ja lõpetas seejärel Iowa Ülikooli kirjanike seminari kaunite kunstide meistrina. Seminaris tutvus ta oma tulevase abikaasa ja romaanikirjaniku Katie Estilliga. Ta võitis üheks aastaks James A Micheneri stipendiumi, mis on mõeldud kirjutavatele üliõpilastele.

Daniel Woodrell on tänaseks kirjutanud kaheksa romaani, esimene neist ilmus 1986. Teine romaan oli 1987. aastal trükivalgust näinud "Häda ellujäänuile" ("Woe to Live On") – Woodrelli loomingus erandlik, sest kirjanik siirdub Ameerika Ühendriikide kodusõja aega ning kujutab sissivõitlusi Missouris. Selles naturaalsete stseenidega romaanis pole häid ega pahasid, vaid on ehk pisut rohkem ja veidi vähem pöörased – julm ja armutu võitlus on kallutanud kõigi selles osalejate mõtlemist. Daniel on öelnud, et ta kirjutas romaani, et tunnetada ja mõista, millised asjaolud just viisid Lawrence'i veretööni (1863).

Kaks järgmist teost ei leidnud tunnustust, kuid 1996 ilmunud "Give Us a Kiss: A Country Noir" ("Suudle meid: maanoir") kujunes menukaks. Eriti hästi hakkas Daniel Woodrellil minema siis, kui lavastaja Ang Lee otsustas teha romaani "Häda ellujäänuile" põhjal filmi, mis valmis 1999 ja sai pealkirjaks "Ride with the Devil". Film oli Woodrellile nii rahalisest kui ka moraalsest küljest tugev turgutus. Ehkki sellest ei saanud teatud põhjustel kassahitti, väärivad märkimist näitlejate hea töö, ehtsad lahingustseenid, romantiliste hetkede esiletoomine kesk julma tegelikkust. Eestis on filmi levitatud pealkirja "Kuradiga sadulas".

1999 sai Woodrell romaani "Tomato Red" ("Tomatpunane") eest USA PENi ilukirjandusauhinna, 2000 esitati ta Dublini IMPACi rahvusvahelise kirjandusauhinna kandidaadiks. 2008 oli ta Ameerika kriminaalkirjanike Edgari preemia nominent lühijutuga "Uncle" ("Onu").

55-aastasel Daniel Woodrellil olevat pilkumatu silmavaade ning ta vältivat avalikku tähelepanu. Woodrell leiab, et tema koht on just väikelinnas Ozarki mägismaal, ega plaani sealt kuhugi mujale elama siirduda.


Jadranka Kosor

Jadranka Kosor (sündinud 1. juulil 1953 Pakracis) on Horvaatia ajakirjanik ja poliitik, alates 6. juulist 2009 kuni 23. detsembrini 2011 oli ta Horvaatia peaminister ning ühtlasi esimene iseseisva Horvaatia naispeaminister.


Inturist

Inturist (vene keeles Интурист, lühend sõnadest 'иностранный турист') on Venemaa turismiagentuur.

Agentuuri asutas 1929. aastal ÜK(b)P KK peasekretär Jossif Stalin, töötajaskond oli seotud OGPU-NKVD-KGB-ga ja see organiseeris suurema osa välisturistide liikumisi Nõukogude Liidus.

Erastati 1992. aastal. Kuulub 66 protsendi ulatuses holdingkompaniile Sistema.


Ruslan Hasbulatov

Ruslan Hasbulatov (vene Руслан Имранович Хасбулатов; 22. november 1942 Groznõi – 3. jaanuar 2023) oli tšetšeeni päritolu Venemaa majandusteadlane ja endine poliitik, viimane Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu esimees 1991–1993.

Sündis 1942 Grožnõi lähedal Doikur-Aulis. 1944. aasta tšetšeenide ja inguššide küüditamisega viidi Kesk-Aasiasse. Lapsepõlv ja noorus möödusid Kasahstanis. 1962 asus ümber Moskvasse, lõpetas 1965 Moskva Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna; 1970 lõpetas sama ülikooli majandusteaduskonnas (välisriikide majanduse kateedris) aspirantuuri.

Juunis 1990 sai Hasbulatov Boriss Jeltsini soovitusel Ülemnõukogu esimeseks aseesimeheks. Pärast Jeltsini valimist Venemaa presidendiks juulis 1991 sai Hasbulatovist Ülemnõukogu esimehe kohusetäitja ning sama aasta oktoobris esimees.

1991. aasta augustiputši päevil oli Hasbulatov Jeltsini liitlane, kel oli oluline roll putši lämmatamisel. Peagi sai temast presidendi põhioponent, kes süüdistas teda avalikult joomarluses. Hasbulatovist sai üks olulisemaid tegelasi 1992.–1993. aasta konstitutsioonilises kriisis, mil Jeltsin püüdis riiki valitseda dekreetidega ning Ülemnõukogu ignoreerida, samas kui Ülemnõukogu üritas reformikurssi pidurdada ja Jeltsini volitusi vähendada. 1993. aasta oktoobris lõppes kriis tankirünnakuga parlamendihoonele, Hasbulatovit hoiti veebruarini eeluurimisisolaatoris ja vabastati seejärel Riigiduuma amnestiaga.

Naasis akadeemilise tegevuse juurde. Tegi 1994. ja 1995. aastal mõned edutud katsed organiseerida Venemaa võimude ja Džohhar Dudajevi vahelisi läbirääkimisi.


Thomas Drenteln

Thomas von Drenteln (maetud 1657 Tallinnas) oli Tallinna kodanik, kaupmees, Mustpeade vennaskonna liige 1606, Tallinna raehärra ja bürgermeister (1647–1657).

Thomas Drenteln sündis kaupmees Carsten Drentelni ja Gertrud Boismanni pojana.

1633. aastal asutas ta kaubafirma, mis hiljem sai nimeks Thomas Clayhills & Son.


Kiudpilved

Kiudpilved (ladina keeles Cirrus, mitmus Cirri, lühend Ci) on pilvede põhiliik, kuhu kuuluvad pilved aluse kõrgusega üle 6 km maapinnast. Nad on valged või valkjad pilved tavaliselt kiulise ehitusega ega põhjusta pilvevarjusid. Kiudpilved on eelkõige ilmamuutuse tunnuseks (seda seoses pilvisuse tihenemisega). Kui kiudpilved hakkavad tihenema, võivad nad areneda kiudkihtpilvedeks, mis võib tähendada juba suuremat vihma ja pilvitust.

Et sellel kõrgusel on õhutemperatuur alati alla 0 °C, siis nad koosnevad jääkristallidest ja on puhtad jääpilved. Isegi kui kiudpilved annavad sademeid, ei jõua need enamasti maapinnani.

Kiudpilved paistavad väikeste isoleeritud säravvalgete siidiselt kumavate õrnade niitide või kitsaste paeltena. Nende ääred enamasti narmendavad jugavoolude toimel.

Kiudpilved esinevad sageli koos kiudrünkpilvede või kiudkihtpilvedega. Sel juhul on oodata sooja fronti.


Estonian Literary Magazine

Estonian Literary Magazine (ELM) on eesti kirjanduse teemaline ingliskeelne ajakiri, mida annab alates 1995. aastast välja Eesti Instituut.

Kaks korda aastas (kevadel ja sügisel) ilmuv ajakiri tutvustab välislugejale eesti kirjanikke ja luuletajaid ning uusi raamatuid.

Ajakirja levitatakse rahvusvahelistel kirjandusmessidel ja Eesti välisesindustes, Eestis on väljaanne saadaval suuremates raamatukogudes ja Eesti Instituudi Tallinna-büroos (Suur-Karja 14).

Ajakirja toimetaja on Berit Kaschan. Toimetuskolleegiumi kuuluvad Tiit Aleksejev (Eesti Kirjanike Liit), Adam Cullen (Eesti Kirjanike Liit), Ulla Saar (Eesti Lastekirjanduse Keskus), Ilvi Liive (Eesti Kirjanduse Teabekeskus), Helena Läks (Eesti Kirjanike Liit), Mart Meri (Eesti Instituut) ja Piret Viires (Tallinna Ülikool).


Estonian Art

Estonian Art on eesti kunsti teemaline ingliskeelne ajakiri, mida annab 1997. aastast välja Eesti Instituut.

Kaks korda aastas ilmuv ajakiri kajastab tänapäevaseid suundumusi Eesti kujutavas kunstis ja arhitektuuris, lisaks on leida kunstiajaloolisi kõrvalepõikeid.

Ajakirja toimetaja on Stacey Koosel.

Toimetuskolleegiumi kuuluvad Marten Esko (Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseum), Katrin Maiste (Eesti Instituut), Elin Kard (Eesti Kunstnike Liit), Kadri Laas (Eesti Kaasaegse Kunsti Arenduskeskus), Kadi Polli (Kumu), Triin Ojari (Arhitektuurimuuseum), Elnara Taidre, Taaniel Raudsepp (Tallinna Kunstihoone).

Ajakirja levitatakse rahvusvaheliste kunstiinstitutsioonide vahendusel ja Eesti välisesindustes enam kui 20 riigis, Eestis on väljaanne saadaval kunstiasutustes ja Eesti Instituudi Tallinna-büroos (Suur-Karja 14).


Shanghai World Financial Center

Shanghai World Financial Center (hiina 上海环球金融中心 Shànghǎi huánqiú jīnróng zhōngxīn) on pilvelõhkuja Hiinas Shanghais, mis valmis 2008. aastal. Sel on 101 korrust, katus asub 487,4 m kõrgusel ja koos antennidega on hoone kõrgus 494,4 m.

Shanghai World Financial Center asub Pudongi linnaosa Lujiazui linnaosas. Selle projekteeris USA arhitektibüroo Kohn Pedersen Fox. Ehitama hakati 1997. aastal ja arvatav maksumus oli 1,2 miljardit USD.

Hoones asuvad bürooruumid, kauplused ja Shanghai Park Hyatti hotell. Seal on ka kolm vaateplatvormi, millest kõrgeim asub 474 m kõrgusel 100. korrusel.

Põrandapinda on 377 300 m².


Tiina Randviir

Tiina Randviir (Tiina Laats; sündinud 12. augustil 1952) on eesti tõlkija ja ajakirjatoimetaja.

Ta lõpetas aastal 1971 Tallinna 7. Keskkooli ja aastal 1976 Tartu Riikliku Ülikooli inglise keele ja kirjanduse erialal.

Ta on tõlkinud kirjandust itaalia keelest eesti keelde, samuti tõlgib eesti keelest inglise keelde. Ta on ajakirjade Estonian Literary Magazine ja Trames toimetaja.

Tema isa oli Jüri Randviir. Ta oli abielus Alar Laatsiga, abielust sündis kaks poega.


Trames

Ajakiri asutati 1997. aastal, kui liideti Tartu Ülikooli toimetiste humanitaarteaduste sari Acta et Commentationes Universitatis Tartuensis (Dorpatensis) – Humaniora (asutatud 1893) ja Teaduste Akadeemia toimetiste humanitaar- ja sotsiaalteaduste sari (asutatud 1952).

Ajakirja Trames nime tähendus ladina keeles on rada, teerada või jõe voolusäng.

Ajakiri Trames avaldab artikleid paljudest humanitaar- ja sotsiaalteaduste valdkondadest, eelistades laiema teoreetilise hoiaku ja interdistsiplinaarse lähenemisega töid. Trames ei avalda töid, mis ei ole suunatud laiemale lugejaskonnale, mis on spetsiifilised ja/või kohalikud juhtumipõhised uuringud või meetodite adaptatsioonid ja lokalisatsioonid. Samuti ei avaldata uurimusi, milles uuritakse lasteaialapsi, kooliõpilasi, üliõpilasi või nende vanemaid.

Ajakiri Trames ilmub neli korda aastas. Kõik ilmunud kaastööd läbivad kahekordse topeltpimeda eelretsenseerimise. Saabunud kaastööde tagasilükkamise protsent on 94.

Ajakirja kajastavad teadusveeb Clarivate Web of Science, Scopus, EBSCO jpt. Ajakirja Trames sisu on vabalt kasutatav vastavalt litsentsile Creative Commons Attribution 4.0 International Licence CC BY 4.0.


Jüri Randviir

Jüri Randviir (28. mai 1927 – 8. august 1996) oli Eesti maletaja ja maleajakirjanik.

Aastatel 1947, 1949, 1950 ja 1954 tuli ta Eesti meistriks males.


Piimhappebakterid

Piimhappebakterid on bakterid, kes anaeroobses keskkonnas süsivesikute käärimisel annavad piimhappe.

Piimhappebakterid põhjustavad piima hapnemist.

Piimatööstuses kasutatakse peamiselt piimhappebaktereid Lactobacillus lactis, Lactobacillus bulgaricus ja Lactobacillus casei.

Piimhappebakterid toimivad leivatainas, hapukurgis ja -kapsas ning silos.

Nad moodustavad seltsi Lactobacillales.


Suislepa vald (1935–1939)

Suislepa vald oli vald Viljandimaal aastail 1935–1939.

Suislepa vald moodustati Vana-Suislepa ja Uue-Suislepa valla ühendamisega siseministri 1935. aasta 11. aprilli otsusega, millele eelnes Viljandi ajutise maavalitsuse otsus 25. veebruarist 1935. Ühinemine jõustus 1. mail 1935.

1939. aasta valdade reformiga läks valla maa-ala uue Suislepa valla koosseisu, välja arvatud Väike-Sälgu ja Väike-Vooru külade ning Musti, Karuküla, Lahastiku, Kaubi, Jüri, Kuru, Lepiku, Vana-Saarde, Nopsi, Varese ja Tuuri talude maa-alad, mis läksid Põdrala valda.


Suislepa vald

Suislepa vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Suislepa valla maa-alast, välja arvatud Väike-Sälgu ja Väike-Vooru külade ning Musti, Karuküla, Lahastiku, Kaubi, Jüri, Kuru, Lepiku, Vana-Saarde, Nopsi, Varese ja Tuuri talu maa-alad.

1939. aastal oli vallas 2062 elanikku.

Esimene vallavanem oli Herman Seemen. 26. jaanuaril 1940 kinnitas siseminister uueks vallavanemaks Johan Nurme.

Vald kuulus Riigivolikogu 64. valimisringkonda, kust oli valitud Mihkel Hansen.


Paistu vald (1939)

Paistu vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Paistu valla maa-alast, välja arvatud Rahetsema veski maa-ala.

1939. aastal oli vallas 2157 elanikku.

Esimene vallavanem oli Hans Ulk (valiti tagasi 6. detsembril 1939, kinnitatud 19. jaanuaril 1940).

Vald kuulus Riigivolikogu 62. valimisringkonda, kust oli valitud Tõnis Kint.


Karksi vald (1939)

Karksi vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Karksi valla maa-alast; senise Polli valla maa-alast; senise Pöögle valla maa-alast.

1939. aastal oli vallas 4777 elanikku.

Esimene vallavanem oli Johan Palu, kes valiti 15. aprillil 1939 ka Viljandi maavolikogu liikmeks. Kuna oktoobris 1939 valitud vallavolikogu ei suutnud vallavanemat valida, määras siseminister 19. jaanuaril 1940 uueks vallavanemaks Hans Kõiva.

Vald kuulus Riigivolikogu 62. valimisringkonda, kust oli valitud Tõnis Kint.

Vald kuulus algul Abja, alates 1940. aastast Paistu põllumeeste konvendi tegevuspiirkonda.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Polli külanõukogu, Pöögle külanõukogu, Sudiste külanõukogu ja Äri külanõukogu.


Valjala vald (1939)

Valjala vald oli vald Saaremaa maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Valjala külas.

Vald moodustati senise Valjala valla maa-alast, välja arvatud Ranna küla ja Rõõsa asunduse piirkonnad; senise Pihtla valla Võrsna küla piirkonnast.

Esimene vallavanem oli August Ots. Valjala vald kuulus Riigivolikogu 40. valimisringkonda, kust oli valitud Otto Pukk.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kallemäe külanõukogu, Sassi külanõukogu ja Valjala külanõukogu.


Oskar Metsavaht

Oskar Metsavaht (sündinud 1961 Caxias do Sulis) on eesti päritolu Brasiilia arst ja moelooja ning Eesti aukonsul Rio de Janeiros.

Oskar Metsavahi vanaisa Oskar Leonhard oli Rakvere kandis tegutsenud optik. Ta lahkus Eestist 20. sajandi esimesel poolel ja jõudis koos oma venna Jakob Johannesega Brasiiliasse 1925. aastal.

Oskar Metsavahi isa Renato oli aastaid Brasiilia arstide liidu president. Tema ema Maria on Itaalia päritolu psühholoogiaprofessor. Oskari vend Leonardo on arst, õde Ana Amelia kunstnik ja disainer ning õde Henriette ülikoolis kunstiõpetaja.

Oskar Metsavaht on lõpetanud Rio de Janeiro ülikooli arstiteaduskonna ja töötanud enne moeloojaks hakkamist spordiarstina.

Oskar Metsavaht on loonud ülemaailmset menu nautiva moebrändi Osklen, mis esitleb tippversiooni cariocade lume- lainelaua- ja rulakultuurist.

Oskar Metsavaht on olnud Brasiilia esindaja UNESCO-s ja on aastast 2008 Eesti aukonsul Rio de Janeiros. Peale tema on aukonsulid ka Jüri Saukas São Paulo ja Paraná osariikides Flemming Patrick Rickfors Santoses ning Almir Maestri Santa Catarina ja Rio Grande do Suli osariikides.

2011. aasta kevadel avaldas USA juhtivate äriajakirjade hulka kuuluv Fast Company avaldas nimekirja "100 kõige loomingulisemat inimest äris", kus 73. kohale on paigutatud Oskar Metsavaht.


Kihelkonna vald (1939)

Kihelkonna vald oli vald Saaremaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kihelkonna külas.

Vald moodustati senise Kihelkonna valla maa-alast, välja arvatud Kuusiku ja Kõõru külade ning Kõnnu asunduse maa-alad ja osa Pidula asunduse maa-alast; senise Lümanda valla Tammiku, Lillepa, Audako ja Vahtrasoo talude maa-aladest.

Esimene vallavanem oli Konstantin Sepp, ta vabastati ametist ja tema asemele määrati ajutiseks vallavanemaks Priidu Tamm. 20. detsembril 1939 valiti vallavanemaks Jaan Pank. 1939. aasta detsembris määrati vallavanema palgaks 50 krooni.

Vald kuulus Riigivolikogu 41. valimisringkonda, kust valiti August Mälk.

Vald kuulus Kihelkonna põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

1940/41. aasta eelarve oli tasakaalus 24 182 krooni, millest tuluna kogukonnamaksu oli ette nähtud 1334 krooni. Kogukonnamaksu maksjaid oli vallas 1424, maksu suurus oli 5–20 krooni.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kihelkonna külanõukogu ja Tagamõisa külanõukogu.


Beatrice Arthur

Beatrice Arthur (ka Bea Arthur; sünninimi Bernice Frankel; 13. mai 1922 New York – 25. aprill 2009 Los Angeles) oli juudi päritolu USA näitleja ja laulja.

Tema tuntumad rollid olid komöödiasarjas "Maude" aastatel 1972–1978 ja Dorothy Zbornaki roll sarjas "Kullakesed" aastatel 1985–1992.


Snæfellsnesi maakond

Snæfellsnesi maakond (Snæfellsnes- og Hnappadalssýsla, Snæfellsnessýsla) on maakond Islandi lääneosas Vesturlandi piirkonnas Norðvesturkjördæmi valimisringkonnas.

See maakond hõlmab suurema osa Snæfellsnesi poolsaarest.

Maakonna pindala on 1468 või 2163 km² ja elanike arv oli 2006. aasta andmetel 4003.

Maakonna keskus on Stykkishólmur.

Hnappadalur asub Mýrari maakonna Borgarbyggði vallas (varem Kolbeinsstaðiri vallas).

Suuremad asulad on Stykkishólmur, Grundarfjörður ja Ólafsvík.


August Kivi

August Kivi (15. oktoober 1891 Lohusuu – 21. september 1974 Edmonton, Kanada) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

6. Üksiku Jalaväepataljoni ülem.


Svante Stålarm

Svante Eriksson Stålarm (surnud 1585 või 1589) oli Rootsi riigitegelane.

Ta teenis Erik XIV ihukaitses ja oli hiljem Tallinna (1580–1581) ja Stockholmi asehaldur. 28. maist 1582 Viiburi asehaldur ja 1583 aastast esimene rootslasest Koporje linnuse ja lääni asehaldur Ingerimaal.


Aral

Aral (haldusüksusena uiguuri قاراماي شەھرى (Aral Xahiri), hiina 阿拉尔市 (Ālā'ěr Shì)) on maakonna (allringkonna) õigustega linn (linnaks nimetatav haldusüksus) Hiinas Xinjiangi Uiguuri autonoomses piirkonnas. Asub Tian Shani lõunanõlval Tarimi jõe ülemjooksul.

Valdav osa elanikest on hiinlased, vähemusrahvusi on 5,3%.

Linna haldusalas on 3 paisjärve kogupindalaga 248,8 km². Aral on põllumajanduspiirkonna keskus, linna lähedal kasvatatakse puuvilla, nisu ja puuvilju.


John Wiley & Sons

John Wiley & Sons (sageli lihtsalt Wiley) on rahvusvaheline kirjastus, mis on spetsialiseerunud akadeemilisele kirjandusele.

Kirjastus loodi 1807. aastal New Yorgis. Tänapäeval asub kirjastuse peakorter Hobokeni linnas New Jersey osariigis Ameerika Ühendriikides.

Kirjastus on avaldanud 350 Nobeli auhinna laureaadi teoseid.


Tarass Ševtšenko

Tarass Ševtšenko (ukraina keeles Тарас Григорович Шевченко; 9. märts 1814 (25. veebruar vkj) Morõntsi, Kiievi kubermang (tänapäeval Tšerkassõ oblast) – 10. märts 1861 Peterburi) oli ukraina kirjanik ja kunstnik, tänapäevase ukraina kirjanduse rajaja.


Kaarma vald (1939)

Kaarma vald oli vald Saaremaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kaisvere külas.

Vald moodustati senise Loona valla maa-alast, välja arvatud Metsa talude maa-alad; senise Mustjala valla Järise küla Otti talu maa-aladest.

Vald kuulus Riigivolikogu 40. valimisringkonda, kust valiti Otto Pukk.

Vald kuulus Kuressaare põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Esimene vallavanem oli Juhan Tiik.

1940/41. aasta eelarve oli tasakaalus 24 751,03 krooni, millest tuluna kogukonnamaksu oli ette nähtud 11 900 krooni. Kogukonnamaksu maksjaid oli vallas 1274, maksu suurus oli 5–20 krooni.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Aste külanõukogu, Eikla külanõukogu ja Kaarma külanõukogu.


Laimjala vald (1939)

Laimjala vald oli vald Saaremaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Laimjala külas.

Vald moodustati senise Laimjala valla maa-alast ja senise Valjala valla Ranna küla ja Rõõsa asunduse piirkondadest.

Esimene vallavanem oli Joosep Tumma. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Aleksei Küng. Vald kuulus Riigivolikogu 39. valimisringkonda, kust valiti Aleksander Rei.

Vald kuulus Pöide põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

1. aprillil 1939 oli vallas 2019 elanikku.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Audla külanõukogu ja Laimjala külanõukogu.


Laiuse vald

Laiuse vald (saksa keeles Lais) oli vald Tartumaal aastatel 1866–1950. Tänapäeval jääb kunagise valla maa-ala Jõgevamaale Jõgeva valla territooriumile. Vallamaja asus tänapäeva Laiuse aladel Sootaga külas.


Helmi Kaber

Helmi Kaber (1923–1927 Helmi Suits, 1934–1935 Helmi Kuurmann, 2/15. mai 1901 Vao vald, Virumaa – 17. september 1969 São Paulo) oli eesti advokaat.

Õppis 1921–1926 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Filiae Patriae vilistlane.

1926–1928 vandeadvokaat Ferdinand Karlsoni abi Tartus, 1928–30 vandeadvokaat Theodor Rõugu abi Tallinnas, 1930–1931 Tapal. Alates 1931 vandeadvokaat Tapal. Abiellus 1934 Anton Kuurmanniga. Tapa linnavolikogu juhataja, 1938. aasta Vabariigi Presidendi valimiste valijamees, Naiskodukaitse liige.

Viimane elukoht Tallinnas Aia tän. 5–2. Põgenes 1943 Rootsi. Tunnustati teadmata äraolijaks ja sellekohane tunnistus anti välja tema abikaasale Anton-Eduard Kaber'ile 19. märtsil 1948 (Eesti NSV Teataja Lisa, 1948, 3).


Anton Kaber

Anton Kaber, ka Anton Eduard Kaber (kuni 1935. aastani Anton Eduard Kuurmann, 9. juuni 1901 Vihula vald – 2. august 1989) oli eesti advokaat.

Õppis 1922–1924 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonnas, 1924–1930 ja 1937–1940 õigusteaduskonnas, Ugala vilistlane.

Oli kaugesõidutüürimees, abiellus 1934 Helmi Kaberiga, kelle neiupõlvenime ta endale 1935. aastal võttis.

Mobiliseeriti 1941 Punaarmeesse, osales Teises maailmasõjas. Alates 1945. aastast advokaat Tallinnas.


Alli Süvalepp

Alli Süvalepp (31. oktoober 1912 Talli vald – 17. oktoober 1988 Tallinn) oli eesti botaanik.

Ta lõpetas 1940. aastal Türi aianduskeskkooli ja 1959. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia.

1972. aastal sai ta põllumajanduskandidaadi kraadi.

Ta töötas pikka aega Tallinna botaanikaaias.

Alates 1979. aastast oli ta Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi auliige.


Uno Vunk

Uno-Georg Vunk (11. september 1930 Tallinn – 17. november 2012 Tallinn) oli eesti poksija.

Vunk poksis aastatel 1946–1958 Spartakis, kus tema treener oli Evald Seepere.

Vunk oli kärbeskaalus (kuni 50,8 kg) Eesti NSV meister (1949), kukk-kaalus (kuni 53,5 kg) Eesti NSV meister (1950) ja sulgkaalus (kuni 57 kg) viiekordne Eesti NSV meister (1952–1956).

Vunk sai Spartaki üleliidulistel noorte meistrivõistlustel kärbeskaalus (kuni 50,8 kg) II koha (1949).


Vaike Paju

Vaike Paju (9. detsember 1930 – 11. mai 2012) oli eesti botaanik.

Ta töötas pikka aega Tallinna botaanikaaias.

Ta on maetud Järva-Jaani.


Saalomoni Saarte vapp

Saalomoni Saarte vapp on Saalomoni Saarte riigivapp. Vapp võeti kasutusele aastal 1978.

Vapikilpi hoiavad krokodill ja hai. Kilbil on kujutatud kotkas, fregattlinnud, kilp, odad ja nooled ning kilpkonnad.

Kilbi kohal on kaunistustega kiiver ja tõusev päike. Allservas on lint rahvusliku deviisiga "To lead is to serve" ('juhtida tähendab teenida').


Toomas Aro

Natan-Toomas Aro (sündinud 1951) on eesti kirurg ja kardioloog.

Ta on laste südamekirurg ning Tartu Ülikooli Kliinikumi kardiokirurgia osakonna juhataja.

2023. aastal tunnustati teda Eesti Punase Risti III klassi teenetemärgiga.


Aral (Kasahstan)

Aral on linn Kasahstanis Kõzõlorda oblastis, Arali rajooni keskus. Asus varem Araali mere ääres, kuid nüüd on 12 km kaugusel veepiirist.

2005. aastal valminud tammi valmimiseni oli veepiir üle 100 km kaugusel.

Asula tekkis Orenburgi–Taškendi raudtee äärde 1905. aastal, linnaks sai 1938. aastal.

Nõukogude ajal oli Aralis 3 sõjaväelinnakut.


Kirisamblik (perekond)

Kirisamblik (Graphis) on samblike perekond.

Eestis kasvab üks liik – harilik kirisamblik (Graphis scripta).

Kokku on perekonnas 386 liiki.


Harilik kirisamblik

Harilik kirisamblik (Graphis scripta) on liik samblikke kirisambliku perekonnast.

Ta kasvab lehtpuude siledal koorel – varjukamates metsades, lepa, kase, pihlaka, pärna, saare, vahtra tüvedel.

Sambliku viljakehad on nähtavad peente tumedate joontena heledamal puukoorel. Kuna nad meenutavad veidi kirjatähti, on samblik nimetatud kirisamblikuks.


Aral AG

Aral AG on Saksamaa kütuseettevõte, millel on kogu Saksamaal üle 2500 tankla.

Ettevõte asutati 28. novembril 1898 Bochumis ja kandis alguses nime Westdeutsche Benzol-Verkaufsvereinigung. Arali kaubamärk võeti kasutusele 1924. aastal. Alates 2002. aastast on see BP tütarettevõte.

Arali hüüdlause on "Alles super".


Sede do BankBoston

Sede do BankBoston on pilvelõhkuja Brasiilias São Paulos.

Ehitis valmis aastal 2002. Pilvelõhkuja kõrgus on 145 meetrit ja sellel on 35 korrust.


Kadrioru staadion

Kadrioru staadion on 1926. aastal avatud Tallinna staadion, kus peetakse peamiselt jalgpalli- ja kergejõustikuvõistlusi. Staadionil on erinevatel andmetel istekohti 4700–5000 pealtvaatajale.

Kadrioru staadioni puittribüün valmis 1923. aasta kevadel VIII üldlaulupeo laululavaks. Arhitekt Karl Burmani projekti järgi rajatigi laululava sellisena, et teda oli kerge kasutada sporditribüünina. Puittribüün püsis 1936. aastani, siis hakati tegema ettevalmistusi raudbetoontribüüni ehitamiseks.

13. juunil 1926 avas staadioni 15 000 pealtvaataja ees riigivanem Jaan Teemant. Toimusid kergejõustikuvõistlused ning esimene jalgpallimäng Eesti ja Leedu vahel, mis lõppes Eesti 3:1 võiduga. Avavärava lõi 48. minutil Eduard Eelma.

Kadrioru staadion oli Eesti jalgpallikoondise kodustaadion 2001. aastani, kui avati A. Le Coq Arena. Viimane koondisemäng peeti 3. septembril 2000 Portugali vastu. FCI Levadia kodustaadion oli ta 2018. aastani. Samuti pidas siin 2008. aasta hooaja lõpuni kodumänge Meistriliiga meeskond FC TVMK, kes majandusraskuste tõttu lõpetas oma tegevuse.

Eesti NSV ajal kandis staadion nime Dünamo staadion.

Staadioni kompleksi kuulub ka kergejõustiku harjutusväljak ja jalgpalli harjutusväljak.

Staadioni tribüün on 1997. aastast kultuurimälestis.


Lotus

Lotus Cars on Suurbritannia sportautode ja võidusõiduautode tootja.

Ettevõtte asutasid 1952. aastal Lotus Engineering Ltd. nime all insenerid Colin Chapman ja Colin Dare, kes mõlemad lõpetasid Londoni ülikooli kolledži, kuid Lotuse alguseks loetakse 1948. aastat, kui Chapman ehitas garaažis oma esimese võidusõiduauto. Logo keskel olevad neli tähte tähistavad ettevõtte asutaja Anthony Colin Bruce Chapmani initsiaale.

Chapman suri 1982 54-aastaselt südamerabandusse. 1986 ostis Lotuse General Motors. 27. augustil 1993 müüs General Motors Lotuse Bugatti omanikule Romano Artiolile kuuluvale Luksemburgi ettevõttele. Alates 1996 kuulub Lotus Malaisia ettevõttele Proton.

Lotuse peakorter on Inglismaal Norfolkis Hethelis.

Aastatel 1958–1994 osales Lotus Team Lotuse nime all Vormel 1 sarjas. Meeskond võitis kokku 7 konstruktorite tiitlit ja 6 individuaalset meistritiitlit. Esimesed neist võitis ta 1963 ja 1965 ning mõlemal juhul oli meeskonna esisõitja Jim Clark, kes on ka ainsana Lotuse eest kaks korda maailmameistriks tulnud. Viimased maailmameistritiitlid võitis Lotus 1978, kui maailmameistriks tuli Mario Andretti.

2010. aastal naasis Team Lotus Vormel 1 sarja Malaisia lipu all, sõitjad olid Jarno Trulli ja Heikki Kovalainen, meeskonda juhtis Malaisia ärimees Tony Fernandes. Samas koosseisus sõideti ka järgmisel aastal.


Kreektürn

Kreektürn (Ziziphus) on taimeperekond türnpuulised sugukonnast.

Enamik liike on madalakasvulised puud või põõsad, söödavate viljadega. Eestis selle perekonna liike pärismaisena ei kasva.


Budogoštš

Budogoštš on alev Venemaal Leningradi oblastis Kiriši rajoonis, Budogoštši valla keskus. Asub Ptševža jõe ääres.

Tekkis 1914 seoses Mgad Rõbinskiga ühendava Mga-Rõbinski raudtee ehitusega. Aleviks sai 1930. aastal.


Vassili Riis

Vassili Riis (31. august 1910 Pöide vald, Saaremaa – 28. veebruar 1998 Pärnu) oli Nõukogude julgeolekuasutuste töötaja, riigiametnik ja inimsusvastaste kuritegude toimepanija Saaremaal (vt juuniküüditamine).


Valge kukehari

Valge kukehari (Sedum album) on paksuleheliste sugukonda kukeharja perekonda kuuluv taimeliik.

Valge kukehari kasvab Lõuna- ja Kesk-Euroopas, Lõuna-Skandinaavias, Türgis ja Armeenias.

Taimel on rohelised või punakad, ruljad, veidi laienevad või tömbi tipuga lehed. Väikestel võsudel on lehed tihedamalt kui õitseval varrel. Lehed on 7–20 mm pikad ja paiknevad vahelduvalt.

Õied on tsentraalsümmeetrilised, 2–4 mm pikad, asuvad õieraagude otsas, on valged ja moodustavad hõreda õisiku. Valge kukehari õitseb juunist augustini. Taime kõrgus võib olla 7–20 cm.

Eestis on liik levinud paiguti, peamiselt Loode- ja Lääne-Eesti loodudel ja hõreda taimestikuga paekivistel kohtadel.

Taime välimus sõltub tugevalt kasvutingimustest. Heades tingimustes, piisavalt vett ja toitaineid saanud taim kasvab märksa suuremaks kui halbades tingimustes kasvanud taim. Viletsais tingimustes tõmbub taim punakaks: veepuuduse tõttu peab ta sünteesima karotenoide, et kaitsta end fotoinhibitsiooni eest. Halbades tingimusets avanevad taime õhulõhed üksnes öösiti, kui temperatuur on madalam ja järelikult aurumine väiksem.

Valge kukehari on tähtis toidutaim paljude liblikate jaoks. Nende hulka kuuluvad Cynthia cardui, koerliblikas (Aglais urticae), Melitaea didyma, Melanargia galathea, Aphantopus hyperantus, Coenonympha pamphilus, Thecla betulae, Satyrium acaciae, Satyrium spini, Fixsenia pruni, Lycaena phlaeas, Tyta luctuosa, Typhonia beatricis, Scopula marginepunctata ja punalaik-apollo (Parnassius apollo).


Suremuskordaja

Suremuskordaja on mis tahes kordaja ehk koefitsient, millega iseloomustatakse suremuse intensiivsust.

Levinuim suremuskordaja on suremuse üldkordaja.


Lilleküla raudteepeatus

Lilleküla raudteepeatus on raudteepeatus Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis. Peatus asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres, 2 km kaugusel Balti jaamast. Järgmine raudteepeatus on Tondi. Jaama juures jaguneb raudtee kaheks – lääne- ja idasuunaliseks. Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta.

Ümberistumisvõimalus on Tulika tänaval bussipeatuses Lilleküla jaam bussiliinidele 17 (J. Sütiste tee – Bussijaam), 17A (J. Sütiste tee – Juhkentali) ning 23 (Kadaka – Bussijaam). Tehnika ja Väike-Ameerika tänavalt samas bussipeatuses bussiliinile 32 (Männiku–Kopli).

Kaheteelise raudtee ääres asub kaks madalat 550 mm kõrgust täispikka perrooni. Uued perroonid avati koos jalakäijate tunneliga aastal 2012.

Peatuses peatuvad kõik Elroni Tallinnast Keilasse, Paldiskisse, Turbasse ja Kloogaranda sõitvad elektrirongid.

Raudteejaam Väike-Ameerika tänava otsas avati liikluseks aastatel 1928–1929. Algselt kandis see nime Ameerika, mis hiljem muudeti ümber Lillekülaks. Jaamahoone oli tagasihoidliku arhitektuuriga puitmaja, mis 1997. aasta detsembris lammutati.

Lilleküla raudteepeatusest põhja jääb Taksopargi ristmik (Endla ja Tulika tänava ning Sõpruse puiestee ristumiskoht), Kristiine Keskus ja Endla viadukt. Lõunas asub jalgpallistaadion A. Le Coq Arena.


Rahvusvaheline lastepäev

Rahvusvaheline lastepäev; ka ülemaailmne lastepäev on paljudes riikides 20. novembril tähistatav päev, mil 1959. aastal võeti vastu lapse õiguste deklaratsioon. Samal päeval 1989. aastal võeti ÜRO peaassamblees vastu lapse õiguste konventsioon, mis kohustab kõikide maade valitsusi tagama lastele hea elu.

Üleskutse tähistada lastepäeva esitas ÜRO Peaassamblee aga juba 1954. aastal. Sealjuures jäeti igale riigile vabadus ise valida lastepäeva tähistamise viis ja kuupäev. Eestis tähistatakse konventsiooni aastapäeva lapse õiguste nädalaga, mil korraldatakse mitmesuguseid temaatilisi üritusi.

Selle päevaga tähistatakse ülemaailmset lastevahelist vennaskonda ja tegevust maailma laste heaolu edendamise nimel.


Punane leeder

Punane leeder (Sambucus racemosa) on leedri perekonda kuuluv taimeliik (põõsas või puu).

Kasvab hajusalt ka Eestis.


Hageri vald

Hageri vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Hageris.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Hageri valla maa-alast, välja arvatud osa Põrso küla maast, mis läks Saue valla koosseisu.

1939. aastal oli vallas 2313 elanikku, territooriumi suurus oli 16 984,54 ha.

Esimene vallavanem oli Kustav Jänes. Vald kuulus Riigivolikogu 14. valimisringkonda, kust valiti Oskar Suursööt.


Harku vald (1939)

Harku vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Harku valla maa-alast, välja arvatud Lehmja asunduse maa-ala; senise Vääna valla maa-alast, välja arvatud Mõhku ja Türisalu külade ning Peetri karjamõisa maatükkide nr. A-31, A-32 ja A-33 maa-alad.

1939. aastal oli vallas 3715 elanikku, territooriumi suurus oli 18 049,72 ha.

Esimene vallavanem oli Peeter-Voldemar Kaps. Vald kuulus Riigivolikogu 14. valimisringkonda, kust valiti Oskar Suursööt.

Vald kuulus Keila põllumeeste konventi.


Iru vald

Iru vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Nehatu valla maa-alast; senise Viimsi valla maa-alast; senise Jõelehtme valla Kostivere mõisa järgi oleva Ületee nr 9 talu ja Männiku rabast põhja pool asuvate heinamaade maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 4598 elanikku. Territooriumi suurus oli 137,07 km² (13 707,21 ha).

Esimene vallavanem oli Konstantin Jüssi.

Vabariigi Valitsuse otsusega 11. aprillist 1940 tunnustati asulaks AS-i Eesti Fosforiit poolt valda rajatav Maardu kaevanduse ja vabriku asupaik ja lähem ümbrus.

21. augustil 1940 oli Irul esimene Eesti naisvallavanem Alide Sommerling.

Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg.

Valla aukodanik oli Johan Laidoner.

Seadlusega 2. märtsist 1945 liideti Iru valla Pirita, Merivälja, Iru-Lepiku ja Kose asula Tallinna linnaga.


Juuru vald (1939)

Juuru vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Juuru valla maa-alast, välja arvatud Röa ja Purila-Ülejõe külade maa-alad; senise Ingliste valla Lauküla ja Ingliste asunduse maa-aladest; senise Rapla valla Seli asunduse juures asuva Härgküla metsandiku ja Keila jõest Juuru pool asuvate Hagudi küla heinamaade maa-aladest; senise Kohila valla Kärevere küla maa-alast.

1939. aastal oli vallas 3109 elanikku, territooriumi suurus oli 20 092,65 ha.

Esimene vallavanem oli Johannes Raspel. Vald kuulus Riigivolikogu 15. valimisringkonda, kust valiti Valter Kadarik.


Järvakandi vald (1939)

Järvakandi vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Purku külas.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Järvakandi valla maa-alast ja senise Kehtna valla lahusosast – Terasoo nr. A-27 talu maa-alast.

1939. aastal oli vallas 2142 elanikku, territooriumi suurus oli 16 243,86 ha.

Esimene vallavanem oli Aleksander Siimer. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Jaan Ojamaa.

Vald kuulus Riigivolikogu 15. valimisringkonda, kust valiti Valter Kadarik.


Jõelähtme vald (1939)

Jõelähtme vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Jõelähtme külas.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Jõelehtme valla maa-alast, välja arvatud Kostivere mõisa järgi oleva Ületee nr. 9 talu, Männiku rabast põhja pool asuvate heinamaade, Kostivere mõisa järgi oleva Parasmaa raba nr. A-52 ja sama mõisa järgi olevate lahus-heinamaatükkide (kuni talude nr. 19 ja 25 piirini) maa-alad; senise Kodasoo valla Rammu saare ja Kääniku küla Kääniku, Reie, Kadaka ja Upsi talude maa-aladest; senise Raasiku valla Kostivere ja Haljava mõisade järgi olevate kruntide nr. A-96, A-97, A-98, 14, 15 ja 19 ning Paasiku mõisa järgi olevate kruntide nr. 1 ja 4 maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 2336 elanikku, territooriumi suurus oli 8884,71 ha.

Esimene vallavanem oli Johannes Kuuskmäe. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Artur Saks.

Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg.


Kehtna vald (1939)

Kehtna vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kehtna valla maa-alast, välja arvatud Haakla küla, osa Lelle aleviku, Otimatsi nr. 7, Sinikse nr. 5, Lassi nr. 6, Pelgulinna nr. 7-a ja Valdeki nr. 5-a talude ning valla lahusosa – Terasoo nr. A-27 talu maa-alad; senise Ingliste valla Palu küla ja Mäetaguse asunduse maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 2068 elanikku, territooriumi suurus oli 14 831,78 ha.

Esimene vallavanem oli Eduard Saar.

21. augustil 1941 nimetas Kehtna Omakaitse ülem vallavanemaks Mats Tambergi.


Keila vald (1939)

Keila vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Keila linnas.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Keila valla maa-alast, välja arvatud talude nr A-156, A-155, A-34, A-71–A-74 ja A-142, talude nr A-96–A-99, 19 ja 20 lahustükkide, Tallinna metskonna Klooga metsandiku kvartaalide nr 32 ja 36, Vääna metskonna Klooga metsandiku kvartaali nr 29 ning senise Laitse valla piires asuva Keila valla lahusosa – Jõgisoo mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-alad; senise Laitse valla Vähepereveski nr A-149 talu maa-alast; senise Kloostri valla Margareta Saub maatüki, Põllküla asundustalude nr A-30 ja Vanaasema nr A-31, Tallinna–Keila raudteest põhja pool asuvate Põllküla asunduse heinamaade ja Klooga aedlinna osa maa-aladest; senise Vääna valla Türisalu ja Mõhku külade ja Peetri karjamõisa maatükkide nr A-31, A-32, A-33 maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 4038 elanikku, territooriumi suurus oli 26 760,78 ha.

Esimene vallavanem oli Eduard-Voldemar Peanberg. 11. jaanuaril 1940 valiti vallavanemaks Juhan Avamägi.


Kernu vald (1939)

Kernu vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus tänapäeva Kohatu küla aladel.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kernu valla maa-alast; senise Laitse valla Mäe ja Vansi külade maa-aladest ning Laitse asunduse maa-alast kuni Ruila metsandiku kvartaalide nr. 10 ja 11 maa-aladeni, viimased kaasa arvatud.

1939. aastal oli vallas 1713 elanikku, territooriumi suurus oli 13 918,64 ha.

Esimene vallavanem oli Gustav-Aleksander Reintam

Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid.


Kohila vald (1939)

Kohila vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kohilas.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kohila valla maa-alast, välja arvatud Kärevere küla ja Kirdalu asunduse maa-alad; senise Juuru valla Röa küla maa-alast; senise Rapla valla Seli asunduse maa-alast, välja arvatud Härgküla metsandiku maa-ala.

1939. aastal oli vallas 3415 elanikku, territooriumi suurus oli 15 271,26 ha.

Esimene vallavanem oli Aleksander Starkopf, kes suri 11. mail 1940. 11. juunil 1940 valiti vallavanemaks Rudolf Timmermann.

Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg.

1939. aasta põllumajandusloenduse järgi oli vallas 501 talundit kogupindalaga 13 648,9 hektarit ja 2077 elanikuga.


Kolga vald

Kolga vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kolga külas.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kolga valla maa-alast, välja arvatud Suurekõrve küla maa-ala ja Hara küla idapoolse osa maa-ala kuni Juurika taluni, viimane kaasa arvatud; senise Kiiu valla Kõrveveski ja Tõrrepõhja küla piirkonnast ja osa Anija metsandiku maa-alast.

Valla pindala oli 25 966,22 ha (259,66 km²), elanikke 3343 (1940).

Esimene vallavanem oli Jakob Kalle.

Vald kuulus Riigivolikogu 17. valimisringkonda, kust valiti Jakob Kalle, ja Kuusalu põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

24. augustil 1941 valiti vallavanemaks Konstantin Tomingas.


Kuimetsa vald

Kuimetsa vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kaiu valla maa-alast, välja arvatud Tammistu nr. 19 ja 19-a talude, Riigi tagavaramaa ja Väätsa metskonna Selja metsandiku kvartaalide nr. 39–41, 50–55, 59–61 ja 81–84 maa-alad; senise Kuimetsa valla maa-alast, välja arvatud Habaja mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-alad; senise Vahastu valla maa-alast, välja arvatud kirdepoolne metsa maa-ala kuni Vahastu ja Väätsa mõisade piirini ning Väätsa metskonna Selja metsandiku kvartaali nr. 62 ja heinamaatüki nr. 25 maa-alad; senise Ingliste valla Loosalu talu nr. XVIII ja Loosalu raba maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 2728 elanikku, territooriumi suurus oli 24 124,83 ha.

Esimene vallavanem oli Jüri Vilsoo.

1940–1941 oli valla täitevkomitee esimees Karl Pressel, kes oli olnud ka Kuimetsa valla täitevkomitee esimees aastail 1917–1918. Ta evakueerus Tatari ANSV-sse ja suri seal 1943. aastal.


Kuivajõe vald

Kuivajõe vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Kuivajõe valla maa-alast, välja arvatud valla põhjapiiril asuvad lahus-heinamaatükkide maa-alad; senise Tuhala valla maa-alast, välja arvatud Raudsepa nr. A-32 ja Sagari nr. A-33 talude ja seniste Nabala ja Rae valdade vahel asuvate lahus-heinamaatükkide maa-alad.

Vald kuulus Riigivolikogu 16. valimisringkonda, kust valiti Mihkel Jüris. Vald kuulus Kose põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

1939. aastal oli vallas 2174 elanikku, territooriumi suurus oli 14 728,17 ha.

Esimene vallavanem oli Alfred Aassalu. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Jaan Tomson.


Kuusalu vald (1939)

Kuusalu vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.

Kuusalu vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kiiu valla maa-alast, välja arvatud Kõrveveski ja Tõrrepõhja külade piirkond ja osa Anija metsandiku maa-ala; senise Kodasoo valla maa-alast, välja arvatud Rammu saare ja Kääniku küla Kääniku, Reie, Kadaka ja Upsi talude maa-alad.

1939. aastal oli vallas 2412 elanikku, territooriumi suurus oli 10 758,79 ha.

Esimene vallavanem oli Josep Muru.


Kõnnu vald (1939)

Kõnnu vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kolgakülas.

Kõnnu vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kõnnu valla maa-aladest, senise Kolga valla Hara küla idapoolse osa maa-alast, senise Aaspere valla ja Palmse valla maa-aladest.

Esimene vallavanem oli Kaarel Heinver.

13. augustil 1941 valiti vallavanemaks Arved Heinsoo, kellele valla täitevkomitee esimees Valter Eslon asjaajamise ja kassa üle andis.

Vald kuulus Riigivolikogu 17. valimisringkonda, kust oli valitud Jakob Kalle.


Kõue vald (1939)

Kõue vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Rava külas.

Vald moodustati senise Triigi valla maa-alast, välja arvatud Paunküla küla ja Paunküla asunduse maa-alad; senise Ravila valla Tagametsa, Kõrvenõmme, Varbse (Varblase) ja Oostevõhma talude maa-aladest; senise Kuimetsa valla Habaja mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-aladest; senise Albu valla Kautla, Kautlasaare, Vahtrasaare, Palgisaare ja Kunglajärve talude ning Triigi metskonna Ravila metsandiku kvartaali nr. 42 ja Triigi metskonna Paunküla metsandiku kvartaali nr. 33 maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 2409 elanikku, territooriumi suurus oli 23 567,24 ha.

Esimene vallavanem oli Jaan Tärne. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Artur Kasera.


Naissaare vald (1939)

Naissaare vald oli vald Naissaarel Harjumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Lõunakülas.

Vald moodustati senise Naissaare valla piires.

1939. aastal oli vallas 404 elanikku, territooriumi suurus oli 1526,39 ha.

Esimene vallavanem oli Osvald-Julius Rosen. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Fridolf Ambrosen.

Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg.


Nissi vald (1939)

Nissi vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Riisipere valla maa-alast, välja arvatud Terjatu maakoha maa-ala; senise Laitse valla maa-alast, välja arvatud Laitse asunduse maa-ala kuni Ruila metsandiku kvartaalideni nr. 10 ja 11, viimased kaasa arvatud, Mäe ja Vansi külade ning Vähepereveski nr. A-149 talu maa-alad; senise Keila valla lahusosa – Jõgisoo mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-aladest; senise Varbola valla Rahula küla maa-alast; senise Kloostri valla heinamaatükkide nr. 40, A-18 ja A-30 maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 3262 elanikku, territooriumi suurus 23 850,66 ha.

Esimene vallavanem oli Johannes Ney.

Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid.

Vald kuulus Padise põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

23. oktoobril 1944 arreteeriti Koplimetsa talus Nissi vallas end seal varjanud Sõjavägede Ülemjuhataja Jaan Maide, Rahaminister Hugo Pärtelpoeg ja Eesti Panga pearaamatupidaja Ferdinand End.


Budapesti X ringkond

Budapesti X rajoon (ungari keeles Budapest X. kerülete) on linnarajoon Budapestis, mis asub kesklinnast idas. Rajoon kasutab ka nime Kőbánya ('kivimurd').

Rajoon on nime saanud seal kunagi asunud paekivimurru järgi, kust saadi paasi Buda linna majade ehitamiseks. 1896 rajati sinna üks Kesk-Euroopa suuremaid vanglaid. 19. sajandi lõpus kujunes Kőbánya tööstusrajooniks. Tänapäeval asuvad seal farmaatsiatehased ja õlletehas. Rajoonis asub suur Népligeti park.

Kőbányas asub Kőbánya-Kispesti metroo lõpp-peatus ja samanimeline raudteejaam.


Nõva vald (1939)

Nõva vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.

Nõva vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Vihterpalu valla, Nõva valla aladest.

1939. aastal oli vallas 1910 elanikku, territooriumi suurus oli 23 884,71 ha.

Esimene vallavanem oli Aleksander Söödermann.

Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid.


Padise vald (1939)

Padise vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.

Padise vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kloostri valla maa-alast, välja arvatud Margareta Saub maatüki, Põllküla asundustalude nr. A-30 ja Vanaasema nr. A-31, põhja pool Tallinna-Keila raudteed asuvate Põllküla asunduse heinamaade, Klooga aedlinna osa, valla lahusosa – Valgeristi mets nr. 61 talu – ja heinamaatükkide nr. 40, A-18 ja A-30 maa-alad; senise Keila valla talude nr. A-156, A-155, A-34, A-71–A-74 ja A-142, talude nr. A-96–A-99, 19 ja 20 lahustükkide, Tallinna metskonna Klooga metsandiku kvartaalide nr. 32 ja 36 ning Vääna metskonna Klooga metsandiku kvartaali nr. 29 maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 4736 elanikku. Valla territooriumi suurus oli 328,74 km² (32 874,66 ha), see oli Harjumaa suurim vald.

Esimene vallavanem oli Jakob Hiietamm.

Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid.


Pakri vald

Pakri vald oli vald Pakri saartel Harjumaal aastail 1939–1947. Vallamaja asus tänapäeva Paldiski linna territooriumil, Väike-Pakri saarel Suurkülas.

Pakri vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Pakri valla piires.

1939. aastal oli vallas 329 elanikku, territooriumi suurus oli 2547,72 ha.

Esimene vallavanem oli Erik Rosenborg.

Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid.

30. detsembril 1947 Pakri vald likvideeriti seoses elanike väikse arvuga. Valla koosseisu kuulunud Suur-Pakri ja Väike-Pakri saar allutati administratiiv-territoriaalselt Paldiski Linna Töörahva Saadikute Nõukogule.


Peningi vald

Peningi vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus tänapäeva Peningi küla aladel.

Peningi vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Peningi valla ja Alavere valla aladest.

1939. aastal oli vallas 2222 elanikku, territooriumi suurus oli 16 751,90 ha.

Esimene vallavanem oli Otto Puusepp.

1939. aastal kuulusid Peningi valla koosseisu Igavere, Kalesi, Igavere-Sauna ja Kalesisauna, Kalesi asundus, Perila, Silmsi, Kasakaotsa ja Metsnurga külad, Peningi, Rätla, Perila asundus ja Härma asundused, Salu, Urvaste, Seli, Kivioja, Andi, Mallavere, Suurevälja külad ja Suursoo asundus, Liivaaugu, Kiviloo, Kaugemäe, Kännu, Juurika, Rooküla ja Lükati külad, Kiviloo asundus ja Nõmbra asundus.


Prangli vald

Prangli vald (saksa keeles Wrangelsholm) oli vald Jõelähtme kihelkonnas. Vallamaja asus tänapäeva Idaotsa küla aladel.

Vald moodustati 1866. aastal.

1. märtsil 1916 nimetati vald ümber Ostrovi (ka Ostrovnaja) vallaks. 1917. aastal ennistati varasem nimi: Prangli vald. Aastatel 1926–1939 kandis vald nime Pranglisaarte vald.

1939. aasta valdade reformiga taasloodi samades piirides uus Prangli vald, mis eksisteeris kuni 1950. aastani.

1939. aastal oli vallas 438 elanikku. Territooriumi suurus oli 670,78 ha, millega see oli väikseim Harjumaa valla territoorium.

Esimene vallavanem pärast 1939. aasta valdade reformiga oli Evald-Valentin Pendis. Johannes Sumberg oli vallavanem nii enne kui pärast 21. juunit 1940, seejärel täitevkomitee esimees. 12. septembril 1941 nimetati ta tagasi vallavanemaks.


Kasepää vald (1939)

Kasepää vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1949. Vallamaja asus Kasepää külas.

Vald moodustati senise Kasepää valla maa-alast; senise Pala valla Saare metskonna Halliku metsandiku osa ja Halliku mõisa järgi olevate talude nr. 24, 25, 32, 33, 38 ja 46 heinamaatükkide maa-aladest; senise Ranna valla Omedu ja Hansu külade piirkonnast ning osa Saare metskonna Halliku metsandiku ja osa Ranna ja Roela mõisade järgi olevate talude heinamaatükkide maa-aladest.

Jaanuaris 1940 nimetati vallavanemaks Johannes Vooder.

Vald kuulus Riigivolikogu 48. valimisringkonda, kust valiti August Jürima.

Vald kuulus Alatskivi põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

8. juunil 1949 vald likvideeriti ja ühendati Saare vallaga.


Kavastu vald

Kavastu vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 51. valimisringkonda, kust valiti Jüri Uluots.

Vald moodustati senise Kavastu valla maa-alast, välja arvatud Kavastu asunduse, Sooranna ja Mõisanurga talude ning Peipsi järve ääres asuvate kinnistusüksuste Varnja nr. 21, Paju nr. A-101, Õigeusu koguduse kirikumaa, Jakobi nr. A-102, Jussi nr. A-103, Maksi nr. A-104 ja Sirge nr. A-105 maa-alad; senise Alatskivi valla Kirepi, Sipelga, Vene ja Sahvka külade, Väänastu metsavahi, Piiri metsavahi, Kasepää, Puiandi ja Kõnnu talude maa-aladest ning Metsakivi küla maa-alast, välja arvatud Kärdi nr. 94 talu maa-ala; senise Tammistu valla Lepiku küla ja Põrgunurga piirkonnast; senise Kastre-Võnnu valla Praaga küla maa-alast; mitmete valdade lahus-heinamaatükkide maa-aladest põhja pool Emajõge.


Kiidjärve vald

Kiidjärve vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Vastse-Kuuste valla maa-alast; senise Kambja valla Voore asunduse piirkonnast ning Tigase nr. 67, Rumaski nr. 66, Sojo nr. 61, Kangro nr. 62, Kõrve nr. 63, Kõrve nr. 64, Inso nr. 65, Lalli nr. 68, Serumetsa nr. 69 ja Soosaare nr. 45 talude maa-aladest; senise Vana-Kuuste valla Laane raudteejaama ja Klaose, Pärna ning Pullikese talude piirkonnast; senise Karilatsi valla Voorepalu, Karilatsi ja Kikka külade ning Kirissaare asunduse piirkonnast; senise Valgjärve valla, Põdra, Puusepa, Tuutska, Rootsi, Koivo ja Kangro talude ning Tõdu metsavahikoha piirkonnast.

Vald kuulus Riigivolikogu 52. valimisringkonda, kust valiti Henn Treial.

1939. aasta aprillist oli Kiidjärve vallavanem August Nukk. Pärast 1939 oktoobris toimunud vallavolikogude valimisi ei suutnud volikogu kahel korral järjest vallavanemat valida, mistõttu nimetas siseminister vallavanemaks Eduard Hintseri..

1940. aasta augustist oli vallavanem Taaniel Velman.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega moodustati Kiidjärve valla koosseisus kaks külanõukogu – Kiidjärve ja Vastse-Kuuste külanõukogu.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Kiidjärve vald likvideeriti ja selle territoorium arvati Põlva rajooni koosseisu.


Konguta vald (1939)

Konguta vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 55. valimisringkonda, kust valiti Mart Rõigas.

Vald moodustati senise Konguta valla maa-alast; senise Aru valla maa-alast; senise Meeri valla Verevi küla piirkonnast; senise Kirepi valla talude nr. 48 ja A-108 ning osa Konguta metskonna maa-aladest.

16. detsembril 1939 valiti vallavanemaks K. Kütt.


Kudina vald

Kudina vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950.

Esimene Kudina vallavanem oli Mihkel Selgis.

Vald moodustati senise Kudina valla maa-alast, välja arvatud Maardla ja Aruküla küla, Kaitsemõisa küla talude nr. A-158, Savikoda nr. 77, Kongimetsa nr. 79 ja Sulla nr. 78 maa-alad ning osa Kaiavere ja Vara metsandike maa-aladest; senise Elistvere valla Igavere, Jõusa, Puiatu küla, osa Kaitsemõisa küla ning Nigula, Toolamaa ja Juula asunduse maa-aladest.


Mirante do Vale

Mirante do Vale on pilvelõhkuja Brasiilias São Paulos, riigi kõrgeim hoone 2014. aastani.

Ehitis valmis aastal 1960. Pilvelõhkuja kõrgus on 170 meetrit ja sellel on 51 korrust. 1988. aastani oli selle nimi Palácio Zarzur Kogan – hoone arhitektide Waldomiro Zarzuri ja Aron Kogani järgi, kes olid eluaegsed sõbrad juba ülikooli ajast, kuni 1960. aastani, mil Kogan mõrvati.

2010. aasta seisuga on Mirante do Vale Lõuna-Ameerika kõrguselt 15. hoone.

Kohalikud ei tea tihtipeale, et Mirante do Vale on São Paulo kõrgeim hoone. Nimelt asub see all-linnas orus ja sageli peetakse kõrgemateks hooneteks Edifício Itáliat ja Altino Arantes Buildingut. Mirante do Vale ei ole avalik külastusobjekt, kuid selle katusele pääsemiseks saab erilube.

Hoonel on kolm sissepääsu, igaüks ise tänaval.

Mõnel aastal on hoone tipus paiknenud metallkonstruktsioon ja sellel suurte neoontähtedega mõne ettevõtte reklaam. Nii on reklaamitud näiteks Fantat ja Sharpi.

2014. aastal, kui valmis Millennium Palace, kaotas hoone Brasiilia kõrgeima hoone staatuse.


Aba (Ungari)

Valla pindala on 88,05 km².

2004. aastal oli vallas hinnanguliselt 4596 elanikku, rahvastikutihedus oli 52 in/km². 2009. aastal oli seal hinnanguliselt 4657 elanikku.

Asulat on esmamainitud 1138. aastal (Oba) või 1334. aastal (Aba). Aastatel 1994–2012 oli see Aba väikepiirkonna keskus.


Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondis

Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondis on Bosnia ja Hertsegoviina jalgpalluritest moodustatud riigi esindusmeeskond, mille liikmed valib välja koondise peatreener ning mida haldab Bosnia ja Hertsegoviina Jalgpalliliit (bosnia Nogometni Savez Bosne i Hercegovine, NSBiH; serbia Фудбалски савез Босне и Херцеговине, ФСБиХ; horvaadi Nogometni Savez Bosne i Hercegovine, NSBiH). Peamised kodustaadionid Asim Ferhatović Hase staadion Sarajevos ja Bilino Polje staadion Zenicas.

Jalgpalli maailmameistrivõistlustele pääses Bosnia ja Hertsegoviina rahvusmeeskond esimest korda 2014. aastal. 2014. aasta jalgpalli MMil kaotas koondis Argentinale (1:2) ja Nigeeriale (0:1), viimases alagrupimängus aga alistati Iraani 3:1. Bosnia ja Hertsegoviina sai F-alagrupis 3. kohta ja väljalangemismängudele ei pääsenud.

Kõige rohkem koondisemänge on pidanud Emir Spahić (87 kohtumist) ja parimaks väravakütiks on Edin Džeko (45 väravat).


Győr-Moson-Soproni komitaat

Győr-Moson-Soproni komitaat on 1. järgu haldusüksus Ungari loodeosas. Piirneb põhjas Slovakkiaga ja läänes Austriaga.

Komitaadi halduskeskus on Győr, teised suuremad linnad on Sopron, Mosonmagyaróvár, Kapuvár ja Csorna.

Komitaat loodi 1950. aastal Győri komitaadi ja Moson-Soproni komitaadi liitmise teel.


Suur-Holmi sadam

Suur-Holmi sadam (Grand Holm Marina) on eravalduses väikesadam Haapsalus aadressil Westmeri tänav 3.

Sadama geograafilised koordinaadid on

Sadama valdaja on AS Evore ja operaator Ankrupoi OÜ.


Abda

Abda on küla ja vald Ungaris Győr-Moson-Soproni komitaadis. Asub Győrist 5 km läänes.

Valla pindala on 19,02 km².

2008. aastal oli vallas 3126 elanikku. Rahvastikutihedus oli 164 in/km².

Asulat on esmamainitud 13. sajandil (kui Obada). 2012. aastani kuulus vald Győri väikepiirkonda.


Győri väikepiirkond

Győri väikepiirkond (ungari Győri kistérség) oli 1. jaanuarini 2013 Ungaris Győr-Moson-Soproni komitaadis asunud territoriaalne ja statistiline üksus. Selle pindala oli 742,54 km² ja rahvaarv 178 582 (2007).


Mika Keränen

Mika Arto Juhani Keränen (pseudonüümid Mihkel Kera ja Tommi Turunen; sündinud 24. novembril 1973 Helsingis) on Soome päritolu Eesti lastekirjanik.

Mika Keränen lõpetas 1992. aastal Kitee gümnaasiumi. Õpingud Ilomantsi aiandustehnikumis ja Eesti põllumajandusülikoolis jäid pooleli, ta lõpetas Tartu ülikooli (eriala eesti keel võõrkeelena) 1999. aastal.

Aastatel 2002–2006 töötas ta Soomes Eesti Instituudis. Alates 2006. aastast elab ja töötab ta Eestis Tartus.

Ta on töötanud viis aastat haridusministeeriumis välissuhete talituse nõunikuna ja seejärel kuni jaanuarini 2021 eesti keele ja kirjanduse õpetajana Luunja keskkoolis.

Mika Keränen on avaldanud luulekogu "Tähelepanekuid noorusaastatest" ning lasteraamatud "Varastatud oranž jalgratas", "Peidetud hõbedane aardelaegas", "Vana roosa maja", "Salapärane lillenäppaja", "Professor Must", "Kuldne Lurich", "Küttepuuvargad", "Jõmmu", "Fantoomrattur" "Soome Pitsa" ja "Vanemuise Väits". Tema lastekrimkade sarja tegevus toimub Tartus Supilinnas. Selle linnaosa teemal on ta avaldanud kirjastuse Petrone Print "Minu"-sarjas ka raamatu "Minu Supilinn". Tema teoseid on tõlgitud soome, vene ja läti keelde.

2011. aastal asutas Keränen oma kirjastuse Keropää, mis annab välja tema enda lasteraamatuid.

Keränen on tõlkinud soome keelde muu hulgas Mehis Heinsaare, Luule Viilma, Andrus Kivirähki, Hasso Krulli, Veiko Märka ja Wimbergi loomingut.

Keränen on kirjutanud ka soome keeles. 2014. aastal ilmus tema sulest noorsooromaan Maaliviivalla" (kirjastus WSOY).

2015. aasta mais esilinastus Keräneni lasteraamatute põhjal valminud film "Supilinna salaselts".

Ta on Soome kodanik aga identifitseerib ennast pigem karjalasena.


Georg Schenking

Georg Schenking (ka Jerzy, George, Georgi Schencking; surnud 10. november 1605) oli Liivimaa Võnnu vojevoodkonna Võnnu linnuskonna kastellaan ja Tartu ökonoom. Võnnu piiskop Otto Schenkingi vend.

1588 andis Poola kuningas Zygmunt III talle Vana-Antsla mõisa, kus ehitas sealsest vasallilinnusest kaitsemüüri ja valliga kastell-tüüpi kindluse, mis Poola-Rootsi sõja (1600–1611) ajal purustati. Mõisa andis Rootsi kuningas Gustav II Adolf 1625 aastal kammerjunkur Åke Tottile, kelle poeg Claes Tott selle hiljem 14 500 riigitaalri eest maha müüs.


Varkause lennujaam

Varkause lennujaam (soome Varkauden lentoasema) on väike lennujaam Soomes Joroineni vallas, 16 km Varkausest lõunas.


Bournemouthi lennujaam

Bournemouthi lennujaam (enne Hurni lennujaam ja Bournemouthi rahvusvaheline lennujaam) on lennujaam Lõuna-Inglismaal Bournemouthi linnas, Dorseti krahvkonnas. See avati 1. augustil 1941.


Pearl Harbor

Pearl Harbor on Ameerika Ühendriikide rajatud sadam Hawaii saarestikus O'ahu saarel, Hawaii osariigi pealinnast Honolulust lääne pool. Tõlkes tähendab nimi "pärlisadamat".

Suurema osa sadamast ja seda ümbritsevast alast võtab enda alla USA mereväebaas, kus asub ühtlasi USA Vaikse Ookeani Laevastiku staap. Mereväebaas rajati piirkonda 1887. aastal vastavalt Ameerika Ühendriikide ja Hawaii kuningriigi koostöölepingule aastast 1875. Pärast Hawaii annekteerimist Ühendriikide poolt 1899. aastal laiendati sadamat ja baasi märkimisväärselt.

7. detsembril 1941 korraldas Jaapani keiserlik merevägi Pearl Harbori mereväebaasile üllatusrünnaku, hävitades suure osa Vaikse Ookeani Laevastikust ja sundides Ameerika Ühendriike astuma Teise maailmasõtta.


Gennadi Tšeburanov

Gennadi Tšeburanov (sündinud 1938) on Eesti poksija. Ta poksis Tallinna Kalevis.

Tšeburanov oli II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) Eesti NSV meister (1962).

Tšeburanov ja tema vastane Priidik Kippar diskvalifitseeriti I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1963. aasta Eesti NSV meistrivõistluste finaalis ja sel aastal jäi selles kaalus Eesti NSV meistri tiitel välja andmata.

Tšeburanov osales Eesti NSV – Soome maavõistlusel (1961) ja võitis oma kohtumise.

Tšeburanov sai Dinamo üleliidulistel meistrivõistlustel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) III koha (1964). Ta sai 1962. aastal Nõukogude Liidu meistersportlase aunimetuse.


V üldtantsupidu

V üldtantsupidu (tollase nimetusega rahvakunstiõhtu) toimus 20.–21. juulini 1955 Tallinnas Kalevi Keskstaadionil. Alates sellest on kõik üldtantsupeod peetud Kalevi staadionil. V üldtantsupidu oli esimene kahe etendusega tantsupidu.

Osalejaid oli 3040, seega rohkem kui kõigil varasematel tantsupidudel.

05 Üldtantsupidu


Tondi raudteepeatus

Tondi raudteepeatus on raudteepeatus Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi asumis.

Peatus asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres 3,7 km kaugusel Balti jaamast Lilleküla ja Järve raudteepeatuse vahel.

Peatuses peatuvad kõik Elroni Tallinnast Keilasse, Paldiskisse, Riisiperre ja Kloogaranda või Pääskülla sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta.

Ümberistumisvõimalus on Tondi tänaval Tondi bussipeatuses bussiliinidele 23 (Kadaka–Bussijaam ja 28 (Väike-Õismäe–Veerenni). Tondile sõidavad trammiliinid number 3 (Kadriorg–Tondi) ja 4 (Lennujaam–Tondi).

Kaheteelise raudtee ääres on kaks 167 meetri pikkust perrooni.


Eesti jahtklubide loend

Eesti jahtklubide loend koondab Eestis minevikus tegutsenud ja tänapäeval tegutsevaid jahtklubisid ning purjetamisühendusi.

Eestis tegutsevaid jahtklubisid ühendab katusorganisatsioonina Eesti Jahtklubide Liit, millesse kuuluvad 2024. aasta aprillikuu seisuga lisaks 16 jahtklubile veel purjespordikoolid (Haapsalu Purjespordikool, Rein Ottosoni Purjespordikool, Noblessneri Purjetamiskool, Tallinna Purjelauakool, Uku Kuusk Purjespordikool, Maardu Purjespordikool ja Saaremaa Sailing Academy), mitmed klassiliidud ning viis seltsi.

Tänapäeval väljaspool Eestit tegutsevatest ja tegutsenud purjetamisühendustest on Eestiga seotud Saksamaal 1940. aastal asutatud Balti Purjetamisühing (Baltische Segler-Vereinigung), mille loomisel osalesid Eesti ja Läti jahtklubide 1939.–1940. aastal ümber asunud liikmed, ning Rootsis 1978. aastal asutatud väliseesti jahtklubi Nautici.


Heino Elleri Suur Auhind

Heino Elleri Suur Auhind oli Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi poolt välja antav pisiskulptuur, mille on valmistanud kunstnik Jaan Pärn.

Muuseum kui Heino Elleri pärandi hoidja ning autoriõiguste omanik asutas Elleri Suure Auhinna 2007. aastal helilooja 120. sünniaastapäeva puhul.

Esimese Heino Elleri Suure auhinna sai dirigent Neeme Järvi.


Väike Laugasjärv

Väike Laugasjärv on järv Ida-Virumaal, kuulub Kurtna järvestikku.

Järve pindala on 0,2 ha.

Järve vesi on suure rauasisaldusega.

Järve kallastel esineb õõtsik, kaldataimestikus esinevad rabataimed. Laugasjärve põhja katab laugastele iseloomulik turbamudakiht, kaldaid ääristavad turbasambla mättad, millel kasvab muu hulgas huulhein.

Tuule ja vee koostoimel võib osa laukakaldast lahti murduda. Lahti murdunud kaldaosast tekib ujuv saareke, mille tuule põhjustatud kerge lainetus eemale lükkab. Väikesel Laugasjärvel silmabki tähelepanelikul vaatlemisel saart.

Aastaid tagasi kattis järve vesiroosipärg. Veetaseme tõusu tõttu on järve ökoloogiline seisund paranenud ja vesiroosid taandunud; laugasjärv on saanud tagasi oma näo.


Juri Antonov

Juri Mihhailovitš Antonov (vene Юрий Михайлович Антонов; sündinud 19. veebruaril 1945 Таškendis) on vene estraadilaulja ja helilooja, Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik (1997).


Burgasi lennujaam

Burgasi lennujaam (bulgaaria Летище Бургас) on lennujaam Bulgaarias Burgasis. Asub 10 km kaugusel Burgasi kesklinnast.


Kulpjärv

Kulpjärv on järv Ida-Virumaal Kurtna järvestikus Vasavere küla juures.

Kulpjärv on umbjärv, paikneb siirdesoos Konnajärvest umbes 1 km põhja pool.

Järve pindala on 0,6 ha.


Sofia lennujaam

Sofia lennujaam või Vraždebna (bulgaaria Летище София) on lennujaam Bulgaaria pealinnas Sofias. Asub kesklinnast 10 km ida pool.


Hans Mitt

Hans Mitt (11. detsember 1884 Voltveti vald, Pärnumaa – 8. detsember 1937 Pärnu) oli Eesti põllumees ja poliitik.

Voltveti vallavanem ja Põllutöökoja liige.


August Ambrosius

August Ambrosius (16/28. detsember 1842 Omedu küla – 27. oktoober 1936 Tartu) oli eesti kõrtsmik.

Ta oli kõrtsmik Tormas, Saarel ja Nuustakul, Alatskivi mõisa aidamees ja Vara mõisa karjamõisa rentnik.


Võte

Võte võib tähendada mitut asja. Võte on võtmisel kujunenud seong või kinnihoidmisseisund, näiteks maadluses, tantsimisel jm. Võte ehk meetod on kindel moodus või viis millegi tegemiseks. Võte (ka ülesvõte) on foto, röntgenogramm, helisalvestus, videosalvestus.


Moldova jalgpallikoondis

Moldova jalgpallikoondis on Moldova jalgpalluritest moodustatud riigi esindusmeeskond, mille liikmed valib välja koondise peatreener ning mida haldab Moldova Jalgpalliliit (rumeenia Federația moldovenească de fotbal). Peamine kodustaadion on Chișinăus asuv Zimbru staadion.

Pole kordagi pääsenud maailma- ega Euroopa meistrivõistlustele.

Kõige rohkem koondisemänge on pidanud Radu Rebeja (74), enim väravaid on löönud Serghei Clescenco (11). Koondise peatreener on 2007. aastast Igor Dobrovolski.


Kasahstani jalgpallikoondis

Kasahstani jalgpallikoondis on Kasahstani jalgpalluritest moodustatud riigi esindusmeeskond, mille liikmed valib välja koondise peatreener ning mida haldab Kasahstani Jalgpalliliit (kasahhi Қазақстанның Футбол Федерациясы, vene Федерация Футбола Казахстана). Peamine kodustaadion on Almatõs asuv keskstaadion.

Kasahstan kuulus varem Aasia Jalgpalli Konföderatsiooni, kuid lahkus sealt ja on 2002. aastast UEFA liige.

Pole kordagi pääsenud maailma- ega Euroopa meistrivõistlustele.

Kõige rohkem koondisemänge on pidanud Ruslan Baltijev (64), enim väravaid on löönud Viktor Zubarev (12). Koondise peatreener on 2009. aastast Bernd Storck.

Aastail 2006–2008 juhendas kasahhe Arno Pijpers, kelle abi oli Janno Kivisild.


Walesi jalgpallikoondis

Walesi jalgpallikoondis on Walesi jalgpalluritest koostatud maa esindusmeeskond, mille liikmed valib välja koondise peatreener ning mida haldab Walesi Jalgpalliliit (inglise Football Association of Wales, kõmri Cymdeithas Bêl-droed Cymru). Peamine kodustaadion on Cardiffis asuv Millennium Stadium.

Walesi jalgpalliliit on maailmas vanuselt kolmas, esimene sõpruskohtumine peeti 1876. aastal Šotimaaga.

Koondis on pääsenud kaks korda maailmameistrivõistlustele. 1958. aastal) jõuti välja veerandfinaali, kuid 2022. aastal piirduti alagrupiturniiriga. Euroopa meistrivõistlustele kvalifitseerusid kõmrid esimest korda 2016. aastal ning jõudsid välja poolfinaali, kus kaotasid Portugali jalgpallikoondisele 0:2.

2018. aastal määrati koondise peatreeneriks Ryan Giggs, kuid alates 2020. aastat novembrist asendab teda Rob Page.


Ekvatoriaal-Guinea jalgpallikoondis

Ekvatoriaal-Guinea jalgpallikoondis on Ekvatoriaal-Guinea jalgpalluritest koostatud riigi esindusmeeskond, mille liikmed valib välja koondise peatreener ning mida haldab Ekvatoriaal-Guinea Jalgpalliliit (hispaania Federación Ecuatoguineana de Fútbol). Peamine kodustaadion on Malabos asuv Nuevo Estadio de Malabo.

Pole kordagi pääsenud maailmameistrivõistlustele. Ekvatoriaal-Guinea korraldas 2012. aastal Gaboniga kahasse Aafrika rahvaste karikavõistlusi, mis oli Ekvatoriaal-Guinea jalgpallikoondise jaoks ühtlasi esimene osavõtt nendest maailmajao tiitlivõistlustest.


PH (täpsustus)

PH või Ph või pH võib tähendada mitut asja. pH ehk vesinikeksponent näitab lahuse happelisust Ph on fenüülrühma lühend. .ph on Filipiinide interneti tippdomeen.


Mälestusmärk

Mälestusmärk ehk monument (ladinakeelsest sõnast monumentum 'mälestusmärk') on ajaloolise sündmuse või isiku, ka looma, eseme või tegelaskuju mälestuse jäädvustamiseks loodud rajatis. Kitsamas tähenduses on mälestusmärgid ka mälestussambad ja ausambad.

Tavaliselt koosneb mälestusmärk arhitektuurilisest ja skulpturaalsest osast ning on arhitekti ja skulptori ühislooming. Mälestusmärk võib olla ka abstraktne.

Mälestusmärgid on avaliku ruumi mõtestatud korrastajad, sageli täidavad need väljaku või muu avaliku ruumi visuaalse keskme ülesannet.


Kunstiteos

Kunstiteos ehk taies (ladina keeles opus artis; prantsuse keeles œuvre d'art; inglise keeles work of art) on loomingulise tegevuse tulemusel valminud teos, millega taotletakse esteetilist veetlust. See võib olla heliteos, kirjandusteos, lavastus, film, skulptuur, maal jne.

Traditsioonilisi visuaalseid kunstiteoseid luuakse kalligraafias, fotograafias, puunikerduses, iluaianduses, keraamikas, maalimisel, graafikas, skulptuuris, joonistamisel, arhitektuuris.

Kunstiteose loomisel lähtutakse enamasti valitud kunstimeetodist. Eriti õnnestunud teoseid nimetatakse meistriteosteks.


Edward S. Crocker

Edward S. Crocker (täisnimega Edward Savage Crocker II; 20. detsember 1895 – aprill 1968) oli Ameerika Ühendriikide diplomaat.

Ta sündis Fitchburgi linnas Massachusettsi osariigis. Osales Esimeses maailmasõjas, teenis aastatel 1917–1919 USA mereväes. Lõpetas hiljem Princetoni Ülikooli ja siirdus tööle Ameerika Ühendriikide Riigidepartemangu. 1920. aastate teisest poolest kuni 1930. aastate alguseni oli esmalt asjur ja seejärel teine sekretär Ühendriikide saatkonnas Rootsis.

Töötas alates 1935. aastast Ameerika Ühendriikide saatkonna teise sekretärina Jaapanis. Teise maailmasõja algusaastatel oli samas saatkonnas ametis esimese sekretärina. Crocker oli väidetavalt esimene ameeriklane, kelleni jõudis teave Jaapani kavandatavast rünnakust Pearl Harbori mereväebaasile. Edastas selle informatsiooni 28. jaanuaril 1941 oma ülemustele Washingtoni, kuid Ühendriikide mereväeluure ei pidanud taolise rünnaku toimumist tõenäoliseks.

Edward Crocker oli see, kellele loeti 8. detsembril 1941 ette Jaapani ametlik sõjakuulutus Ameerika Ühendriikidele. Pärast sõja puhkemist jätkas ta tööd Tōkyōs, sest saatkonna töötajatel ei olnud lubatud riigist lahkuda. Pääses koos kolleegidega kodumaale tagasi alles augustis 1942 kahepoolse diplomaatide vahetuse tulemusel.

Crocker oli novembrist 1942 augustini 1944 esimene sekretär ja konsul Ühendriikide saatkonnas Portugalis. Pärast sõda töötas saatkonnas Poolas.

28. septembril 1948 nimetati Ameerika Ühendriikide suursaadikuks Iraagis. Esitas oma volikirjad 12. märtsil 1949 ja lahkus Iraagist 1. juunil 1952. Oli järjekorras teine Ühendriikide diplomaatiline esindaja selles riigis ja esimene suursaadik – tema eelkäija George Wadsworth oli saadiku ametikohal.

Edward Crocker oli abielus Lispenard Seabury Crockeriga (1902–1984). Abielust sündis üks tütar, samuti Lispenard, kes abiellus 1942 tuntud diplomaadi ja Ida-Aasia küsimuste eksperdi Marshall Greeniga (1916–1998).


Teravmägede seemnepank

Teravmägede seemnepank (bokmål Svalbard globale frøhvelv, inglise Svalbard Global Seed Vault) on maailma kultuurtaimede seemnete tagavara sisaldav hoidla Norras Lääne-Teravmägede saarel.

Ülemaailmse seemnepanga eesmärk on hoida looduslikku mitmekesisust ning säilitada võimalikult paljude taimeliikide seemnevarusid, tagades liikide säilimise näiteks looduskatastroofide, sõdade ja taimehaiguste korral.

Seemnepank asub umbes 1 km kaugusel Longyearbyeni lennujaamast. Hoidla geograafilised koordinaadid on .

Seemnepank paikneb 130 meetri kõrgusel merepinnast. Hoidla koosneb kolmest eraldi kambrist, mida ühendab sissepääsuga umbes 100 meetri pikkune tunnel.

Nurgakivi panemisel 19. juunil 2006 osalesid Norra, Islandi, Taani, Rootsi ja Soome peaministrid. Rajatise ehitanud firma Leonhard Nilsen & Sønner sai selle eest Norra 2008. aasta parima ehitise auhinna. Ehitust finantseeris Norra riik.

Esimesed seemned hoiustati jaanuaris 2008. Seemnepank avati ametlikult 26. veebruaril 2008.

Igikeltsa sisse kaljusse on raiutud kolm säilituskambrit, kus hoitakse temperatuuri −18 °C. Ümbritseva igikeltsa temperatuur on −3...−4 °C. Kokku mahutavad hoiukambrid 4,5 miljonit seemnenäidist.

Seemned on pakitud neljakordsesse hermeetilisse ja soojusisoleeritud pakendisse.

Säilituspinda on kokku umbes 1000 m².

Tegevust haldavad ja rahastavad ÜRO, mitme riigi, sihtasutuse, uurimisasutuse ja ettevõtte moodustatud sihtasutus Global Crop Diversity Trust, Norra valitsus ja Põhjamaade geenivaramu NordGen. Aastal 2008 maksis seemnepanga ülalpidamine umbes 50 miljonit Norra krooni. Koha peal ei ole ühtki püsivat töötajat.

Seemned kuuluvad sellele, kes nad hoiule andis. Keegi peale omaniku seemnetele ligi ei pääse. Hoiustamine on tasuta. Maailmas on sadu seemnevarude hoidlaid, kuid suuremat osa neist ohustavad ebasoodsad looduslikud või poliitilised tegurid.

Üks NordGeni eelkäijaid Põhjamaade geenipank hakkas juba 1984. aastal seemnete säilitamiseks kasutama mahajäetud söekaevandust Longyearbyeni lähedal. Seemnete hea säilimine Teravmägede igikeltsas andiski idee globaalse seemnepanga loomiseks. Katsed tõestasid, et seemnete idanevus igikeltsas seistes praktiliselt ei muutunud. NordGeni seemnevaru hoiti hermeetilistes klaasnõudes puitkastides ja metallkonteineris. Need pakitakse nüüd vastavalt uutele nõuetele ümber ja kolitakse seemnepanka. Hoiustatavad seemned peavad olema kuivatatud umbes viieprotsendilise niiskussisalduseni. Transpordiks pakitakse nad hermeetilistesse alumiiniumkotikestesse ning saadetakse standardses metallkastis koos elektroonilise andmekandjaga Teravmägedele. Seal kantakse nad andmebaasi ning pannakse hoiule.

2009. aasta algul sisaldas hoidla rohkem kui 400 000 taimesordi seemneid, mille olid hoiule andnud 25 eri institutsiooni. Märtsis 2010 oli hoiustatud vähemalt 500 000 seemnenäidist ning mais 2016 oli see arv üle 880 tuhande.

Mais 2017 anti teada plaanidest tugevdada lao ehitust, et vähendada üleujutuste võimalust. Nimelt oli varasem talv rekordiliselt soe ja nii lekkis igikeltsa sulamise tõttu seemnepanka viivasse tunnelisse vett.


Järve raudteepeatus

Järve raudteepeatus on raudteepeatus Tallinnas Kristiine linnaosas Järve asumis. Asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres, 5 km kaugusel Balti jaamast. Jaam on Tondi ja Rahumäe raudteepeatuse vahel. Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta.

Järve raudteejaama pöörmed likvideeriti 2017. aastal ja raudteejaamast sai rongide peatuskoht.

Peatuses kesklinna sõidusuunal väljuvad inimesed satuvad Virve tänava kaudu Laine tänavale. Keila sõidusuunal väljuvad inimesed satuvad Alajaama tänavale.

Ümberistumisvõimalus on Pärnu maanteel Järve bussipeatuses bussiliinidele 5 (Männiku–Metsakooli tee), 18 (Viru keskus – Laagri), 32 (Männiku–Kopli), 36 (Väike-Õismäe – Viru) ja 57 (Raudalu–Kalev).

Kaheteelise raudtee ääres on kaks 150 meetri pikkust perrooni. Peatuses peatuvad Elektriraudtee Tallinnast Keilasse, Paldiskisse, Riisiperre ja Kloogaranda sõitvad elektrirongid.


Talviki kirik

Talviki kirik on kirik Norras Troms og Finnmargi maakonnas Alta vallas Talviki külas.

Talviki kiriku ajalugu algab kiriku rajamisega Årøya saarele 1694. aastal. Kirik rajati Årøya saarele seal oleva vana kaitserajatise asemele. Kuid juba mõne aja pärast hakati kirikut üle viima Talvikisse ja 1705. aastal alustas see seal tegevust. Hooldusprobleemide tõttu kirik lagunes, mistõttu alustati uue kiriku ehitamist, mis valmis 1734. aastal. Kirik valmistati puidust ja seal oli 220 istekohta ja 80 seisukohta. Kirik teenis inimesesi peaaegu poolteist sajandit. 1882. aasta 16. jaanuari ööl purustas tugev torm kiriku, nii et alles jäi ainult kirikukell ja üht-teist sisustusest. Üsna pea ehitati uus kirik, mis pühitseti sisse 17. oktoobril 1883. See kirik tegutseb tänapäevani. Kirikus on 410 istekohta.

Kiriku juures asub mälestuskivi kohalikule mehele Helge Helgesenile, kes varjas end ja relvi Teise maailmasõja ajal sakslaste eest. Kuid 7. novembril 1944 Saksa patrull siiski avastas Helge ja ta sõbrad ning põgenemise käigus sai Helge surmavalt haavata.