Kaja Kivi

Kaja Kivi (sündinud 21. veebruaril 1957 Vastseliinas) on eesti tantsuõpetaja ja loomaarst, kes tegutseb Põltsamaal.

Kivi lõpetas 1975. aastal Vastseliina Keskkooli ja 1981. aastal Eesti Põllumajandusakadeemia veterinaariateaduskonna. 1991. aastal omandas ta kõrghariduse ka psühholoogia erialal Tartu Riiklikus Ülikoolis.

2004. aastal lõpetas Kivi Eesti Rahvatantsujuhtide kooli. Ta tantsis aastatel 1976-1988 EPA rahvatantsuansamblis Tarbatu ja 1992-1999 projektansamblis Ahjualused.

Ta on olnud mitmete tantsurühmade juhendaja.

Aastatel 2001-2011 juhendas ta Põltsamaa naisrahvatantsurühma Uhka.

Juhendas 2003-2015 Esku rahvatantsurühma Murumemmed.

Aastast 2011 on ta tantsurühm Tulihänd (algselt Nii ja Naa) juhendaja.

Aastast 2012 naisrühma ILOSA tantsuõpetaja.

2009. aastal oli Kivi üldtantsupeol naisrühmade üldjuhi assistent.

Kaja on OÜ Põltsamaa Veterinaarteenuste omanik ja töötab samas loomaarstina.


Oandu–Ikla matkatee

RMK Oandu–Ikla matkatee on 375 km pikkune Eestit põhjast lõunasse läbiv tähistatud matkarada, mis kulgeb Lääne-Virumaalt Oandult Pärnumaale Iklasse. See läbib 6 maakonda, 2 rahvusparki ning 9 kaitseala. Oandu–Ikla matkateel on kaks alternatiivset marsruuti – jalgsirada ning jalgrattarada, mis suures osas kattuvad. Jalgrattamarsruudi kogupikkus on 373 kilomeetrit. Matkatee avati juulis 2012.


Murumemmed

Murumemmed on Esku seenioride naisrahvatantsurühm. Rühm alustas tegevust 1. aprillil 1993. Rühma esimene juhendaja oli Mati Kivi.

Esimene avalik esinemine oli 1993. aasta juulis Kosel klubide Elulõng kokkutulekul. 1994. aastal osales rühm esimest korda üldtantsupeol.

2012. aastal juhendab rühma Kaja Kivi.


Andrei Prii

Andrei Prii (5. oktoober 1938 Mäla küla Muhu saar – 25. detsember 2022) oli eesti poliitik ja majandusjuht.

Ta on lõpetanud Liiva Algkooli, seejärel Tallinna Kalatööstusliku Merekooli laevajuhtimise erialal ning Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuse juhtimise ja planeerimise erialal.

Ta töötas aastani 1961 kalalaevadel tüürimehena ja aastatel 1961–1972 kaptenina. Ta on olnud Hiiu Kaluri ja Kalandusliidu aseesimees ning laevatehase direktor, ka Angola kalandusministri nõuandja.

Aastatel 1989–1990 oli ta Saare maavolikogu ja selle eestseisuse liige, astus tagasi seoses Eesti Vabariigi Ülemnõukogu (1990–1992) liikmeks valimisega, ta oli selle keskkonnakomisjoni liige. Aastatel 1968–1988 oli ta NLKP liige, aastast 1990 kuulus ta Eesti Kristlik-Demokraatlikku Liitu. Aastast 2012 kuulus ta Isamaa ja Res Publica Liitu ja Isamaasse.


Eestlanna Pariisis

"Eestlanna Pariisis" on Eesti, Prantsusmaa ja Belgia koostöös 2012. aastal valminud draamafilm, mille on lavastanud Ilmar Raag. Peaosades on Jeanne Moreau, Patrick Pineau ja Laine Mägi.

Algselt kandis film pealkirja "Veel üks croissant". Filmiti 2011. aastal Eestis Harju-Madisel, Turbas, Türil ja Paides ning Prantsusmaal Pariisis. Maailma esilinastus toimus 4. augustil 2012 Šveitsis Locarno filmifestivali põhivõistlusprogrammis.

Filmi leviõigused on müüdud Saksamaa, Austria, Jaapani, Šveitsi, Uus-Meremaa ja Austraalia turule.


Lätikeelne Vikipeedia

Lätikeelne Vikipeedia (läti keeles Latviešu Vikipēdija) on Vikipeedia lätikeelne versioon. See loodi 6. juunil 2003, esileht valmis sama aasta 6. oktoobril.

2010. aasta 2. oktoobril oli lätikeelne Vikipeedia artiklite arvult Vikipeediate seas 63. kohal. Samuti 14. augustil 2012, mil lätikeelses Vikipeedias oli 43 094 artiklit. Kokku oli Vikipeedia selles keeleversioonis siis 171 600 lehekülge ning ajaloo jooksul oli tehtud 1 809 875 muudatust, administraatoreid oli 18 ja kasutajaid 33 597. Aktiivseid kasutajaid oli 242 ja pilte 12 804. 100 000 artikli piir ületati 24. jaanuaril 2020.

See Vikipeedia versioon on Lätis inglise- ja venekeelse Vikipeedia järel külastatavuselt kolmas.

Praegu on seal artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja administraatorit.


Vīķi

Vīķi ([viitji] saksa keeles Zarnau) on küla (aprupes ciems) Lätis Limbaži piirkonnas Staicele vallas.

Külas on veski, pood ja Vīķi mõis, kus kuni 2010. aastani tegutses laste psühhiaatriahaigla. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Aloja piirkonda.

Mõisa ühes kõrvalhoones on tänapäeval rehabilitatsioonikeskus. Külas asuvad Tiltsargi ja Vīķi bussipeatus.

Mõisaomanike seas on olnud baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane Jacob Johann von Sievers, mõis on kuulunud ka Löwenwoldede suguvõsale.

Külast voolab läbi Salatsi jõgi. Vīķi asub Salatsi oru maastikukaitsealal. Külas kasvavad Vīķi veski tamm, Vīķi mänd ja Vīķi hall pähklipuu on looduskaitse all.


Jēkabpilsi piirkond (2009–2021)

Jēkabpilsi piirkond (läti Jēkabpils novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis.

Piirkonna keskus oli Jēkabpilsi linn, mis ei kuulunud piirkonda.

Piirkond moodustati 2009. aastal seitsmest Jēkabpilsi rajooni vallast. 2021. aastal moodustati senisest Jēkabpilsi piirkonnast, Jēkabpilsi linnast ning Aknīste, Krustpilsi, Sala ja Viesīte piirkonnast uus Jēkabpilsi piirkond.


Zasa

Zasa on küla (vidējciems) Läti lõunaosas Jēkabpilsi piirkonnas, Zasa valla halduskeskus. Asub Jēkabpilsist 34 km lõuna pool Zasa oja ääres. 2009. aastal oli seal 450 elanikku.

Küla saksakeelne nimi oli Weesen või Wessen. Zasa mõis kuulus 1644. aastast von Sasside suguvõsale, kelle nime järgi sai küla lätikeelse nime.

Külas on 18. sajandist pärinev kirik ning endine mõisahoone, kus tegutseb keskkool. Samuti on Zasas kultuurimaja ja raamatukogu.


Juhuslik graaf

Juhuslik graaf on graaf, mis on saadud teatud juhusliku protsessi teel.

Juhuslike graafide teooria asub graafiteooria ja tõenäosusteooria piirimail. Juhuslik graaf saadakse n tippude hulga tipupaaride vahele servade juhusliku lisamise teel. Erinevad juhuslike graafide mudelid annavad erinevaid tõenäosuste jaotusi graafidel. Tuntud on Edgar Gilberti mudel G(n,p) kus iga serv lisatakse sõltumatult tõenäosusega p.

Kui kõikide n-tipuliste graafide hulka käsitleda graafide süsteemina, siis on võimalik määrata iga graafi olekutõenäosus selles süsteemis.


Aleviidid

Aleviidid on muslimite usurühm keskse asualaga Türgis provintsis.

Aleviite loetakse vahel šiiitide hulka kuuluvaiks, kõik muslimid ei tunnista neid aga islamiusulisteks.


Marcus Prinz von Anhalt

Marcus Prinz von Anhalt (sündinud Marcus Edward Eberhardt; 20. detsembril 1969) on saksa bordelliettevõtja, rohkem kui 20 bordelli ja ööklubi ning 40 auto omanik.

Ta on rikaste vanemate poeg ja luksuses üles kasvanud. Pärast koolist lahkumist töötas ta lihunikuna.

2006. aastal laskis ta end raha eest lapsendada Frédéric Prinz von Anhaltil (kes omakorda on nime saanud lapsendamise teel Anhalti printsessi Marie-Auguste'ilt) ja Zsa Zsa Gaboril. Sellest alates väidab Marcus Prinz von Anhalt end olevat kuninganna Victoria, Wilhelm II ja Paris Hiltoni sugulase ja soovib, et teda kutsutaks Prinz Germany'ks. Tal on 12 ihukaitsjat ja 25 teenrit.

Marcus Prinz von Anhalt on olnud neli aastat vanglas inimkaubanduse ja maksupettuse eest.


Omid Norouzi

Omid Haji Noroozi (sündinud 18. veebruaril 1986 Shīrāzis) on Iraani Kreeka-Rooma maadleja.

Ta hakkas maadlemist treenima 2002. aastal.

Ta võitis Londoni olümpiamängudel Kreeka-Rooma maadluses kuldmedali.


Nikolai Rõuk

Nikolai Rõuk (9. juuli 1902 Kabala vald – 22. juuni 1992 Calgary) oli vandeadvokaat, kaitseliitlane ja eesti elu edendaja Kanadas.

Pärast kohapealse valla-, kihelkonna- ja ministeeriumikooli lõpetamist õppis ta Viljandi linnakoolis ja lõpetas aastal 1923 Viljandi Maakonna Poeglaste Reaalgümnaasiumi. Ta võttis osa Vabadussõjast Viljandi kooliõpilaste pataljoni III roodus. Aastal 1925 tegutses ta Rakveres Virumaa Põllumeeste Esituse sekretärina, juhatuse liikme ja ajalehe Virumaa Teataja asjaajajana. Ta õppis aastatel 1923–1928 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Ta kuulus korporatsiooni Sakala.

Ta oli hiljem Kaitseliidu propagandapealik. Aastatel 1929–1932 oli ta vandeadvokaat Jüri Sassiani abi, aastatel 1932–1935 vandeadvokaat Oskar Rütli abi. Aastatel 1935–1938 oli ta vandeadvokaat Tartus ja 1938–1940 Tallinnas. Aastast 1937 oli ta Eesti Munaekspordi juhatuse liige ja direktor.

Põgenes suure põgenemise ajal aastal 1944 Saksamaale. Aastal 1948 jõudis ta koos abikaasa Gerdaga (Gerda Tikenberg-Rõuk) Kanadasse. Ta töötas koos abikaasaga raamatupidajana. Ta oli Calgary Eesti Ühingu asutaja ja aastatel 1950–1953 ühingu president. Ta oli Eesti esindaja Kanada Kodanike Nõukogus.


Johann IV (Anhalt-Zerbst)

Johann IV (4. september 1504 – 4. veebruar 1551) oli Anhalt-Dessau vürst, aastast 1544 Anhalt-Zerbsti vürst Askania dünastiast.

Johann oli Anhalt-Dessau vürsti Ernst I ja tema naise Margarethe teine, kuid vanim elusolev poeg.


Maakorraldus

Maakorraldus on maa kui tootmisvahendi otstarbekaks kasutamiseks rakendatav abinõude kogum.

Laiemas mõttes hõlmab maakorraldus ka maakorraldusliku mõõdistamise ning maakatastri.

Eestis juhib ja organiseerib maakorraldust põllumajandusministeerium.


Alpitaimed

Alpitaimed on kõrgmäestiku alpiinse vööndi taimed.

Alpitaimed on kohanenud äärmuslike kasvuoludega (madal temperatuur, tugev tuul jms).

Paljud alpitaimed on tiheda karvastusega padjandtaimed.

Mitmeid alpitaimi kasvatatakse nende suurte õite ja hõbedase karvastuse pärast kiviktaimlates.


San Marco (Abegondo)

San Marco ehk San Marcos on asula Hispaanias Galicias A Coruña provintsis A Coruña maakonnas Abegondo vallas Abegondo kihelkonnas 23 km kaugusel A Coruñast, Abegondo valla keskus.

Naaberasulad on põhjas Borreiros (Mabegondo kihelkond), idas Borreiros de Abaixo ja Cancelada, lõunas A Peneda ning läänes Beade.

Keskmine kõrgus merepinnast on 142 m.

2009. aastal oli San Marcos 180 elanikku, neist 88 meessoost ja 92 naissoost.

Asulas on San Marco kabel.


Marju Kõivupuu

Marju Kõivupuu (sündinud 14. novembril 1960 Võrumaal) on eesti filoloog, kultuuriloolane, kirjanik ja folklorist.


Must ja valge koer

"Must ja valge koer" (tšehhi keeles "Štaflík a Špagetka") on Tšehhoslovakkia, alates 3. hooajast Tšehhi animafilmide sari, mille režissöör on Václav Bedřich, stsenarist Alena Munková ja kunstnik Zdeněk Smetana, helilooja Jaroslav Celba (1924–2013). Seda näidati esmakordselt Tšehhoslovakkia televisioonis 1971. aastal.

Filmist on kokku 39 8-minutist osa, mille peategelasteks on lühikeste jalgadega peenike must koer (Špagetka), pikkade jalgadega töntsakas valge koer (Štaflík) ning must lind (vares), kes enamasti koeri kiusab.


Beade

Beade on asula ja kihelkond (Santa María de Beade) Hispaanias Galicias Ourense provintsis Ribeiro maakonnas, Beade valla keskus.

Elanike arv on 2000. aasta andmetel 448 (sealhulgas 230 meessoost ja 218 naissoost).

Iive oli aastatel 2000–2005 kokku –40 (–7,48%; aastas keskmiselt –1,50%) ning aastatel 2005–2010 kokku –47 (–9,50%; aastas keskmiselt –1,90%).

Kihelkonna kirik on Beade Santa María kirik.


Facelift (album)

"Facelift" on Seattle'ist pärit USA rokkansambli Alice in Chains debüütalbum, mis anti välja 21. augustil 1990.


Beade (Abegondo)

Beada on asula Hispaanias Galicias A Coruña provintsis A Coruña maakonnas Abegondo vallas Abegondo kihelkonnas.

Naaberasula läänes on San Marco.

Keskmine kõrgus merepinnast on 132,8 m.

2009. aastal oli Beades 68 elanikku, neist 28 meessoost ja 40 naissoost.


Dirt (album)

"Dirt" on Seattle'ist pärit USA rokkansambli Alice in Chains teine stuudioalbum, mis on välja antud 29. septembril 1992.

Albumit müüdi maailmas kokku 5 miljonit eksemplari, mis tegi sellest ansambli kõige edukama albumi.


Alice in Chains (album)

"Alice in Chains" on USAst Seattle'ist pärit samanimelise rokkansambli Alice in Chains kolmas stuudioalbum. See anti välja 7. novembril 1995.


A Peneda

A Peneda on asula Hispaanias Galicias A Coruña provintsis A Coruña maakonnas Abegondo vallas Abegondo kihelkonnas.

Naaberasulad on põhjas San Marco, idas Cancelada, lõunas Merdil ja Vilanova ning läänes Beade.

2009. aastal oli A Penedas 49 elanikku, neist 22 meessoost ja 27 naissoost.


Black Gives Way to Blue

"Black Gives Way to Blue" on USAst Seattle'st pärit rokkansambli Alice in Chains neljas stuudioalbum. Album ilmus 26. mail 2010 ja seda on müüdud üle miljoni eksemplari.


Merdil

Merdil on asula Hispaanias Galicias A Coruña provintsis A Coruña maakonnas Abegondo vallas Abegondo kihelkonnas.

Naaberasulad on põhjas A Peneda, idas Cancelada ning lõunas ja läänes Vilanova.

2009. aastal oli Merdilis 11 elanikku, neist 6 meessoost ja 5 naissoost.


O Adro

O Adro on mitme koha nimi Hispaanias Galicias. Adro tähendab galeegi keeles 'kiriku peaõu või kirikaed' ning tuleb ladina sõnast atrium ('aatrium').

Seda nime kannavad: O Adro Abegondo vallas Abegondo kihelkonnas O Adro Cambadose vallas Castrelo kihelkonnas O Adro Cambre vallas Cambre kihelkonnas O Adro Cedeira vallas Régoa kihelkonnas O Adro Cerceda vallas Rodísi kihelkonnas O Adro Ortigueira vallas Espasante kihelkonnas O Adro Paderne vallas Vilouzási kihelkonnas O Adro Ribeira vallas Corrubedo kihelkonnas O Adro Valdoviño vallas Vilarrube kihelkonnas O Adro Vigo vallas Coia kihelkonnas O Adro Vilalba vallas Lanzósi kihelkonnas


O Adro (Abegondo)

O Adro on asula Hispaanias Galicias A Coruña provintsis A Coruña maakonnas Abegondo vallas Abegondo kihelkonnas.

2010. aastal oli O Adros 57 elanikku, neist 28 meessoost ja 29 naissoost.

O Adros on Abegondo Santa Eulalia kirik.


Borreiros de Abaixo

Borreiros de Abaixo on asula Hispaanias Galicias A Coruña provintsis A Coruña maakonnas Abegondo vallas Abegondo kihelkonnas.

2009. aastal oli Borreiros de Abaixo 29 elanikku, neist 14 meessoost ja 15 naissoost.


Proov

Proov on analüüs, test või muu katse omaduste, võimete vms. kindlakstegemiseks Veeproov Proov on väike osa millestki, harilikult omaduste või koostise määramiseks Analüütiline proov - keemilise koostise määramiseks Proov on arv, mis näitab väärismetalli sisaldust sulamis või esemes Proov on pooleli oleva riietuseseme kandjale selga proovimine ning sobitamine tema mõõtudele vastavaks Proov on näitlejate, muusikute või teiste artistide koosharjutamine


Analüütiline proov

Analüütiline proov on mingist objektist võetud esinduslik alamhulk selle keemilise koostise määramiseks (analüüsiks).

Proovivõtmine (inglise sampling) on uuritavast objektist teatava materjalikoguse võtmine, mille tulemusena saadakse kogu uuritavat objekti või mõnda selle konkreetset osa esindav proov (inglise sample).

Proovi kõikide komponentide – välja arvatud analüüt – kooslust nimetatakse maatriksiks (inglise matrix).

Proovi, mis analüüti ei sisalda (või sisaldus on alla avastamispiiri), nimetatakse tühiprooviks (inglise blank).


Jõmmu

Jõmmu on Emajõe lodjaseltsile kuuluv Emajõe-Peipsi tüüpi lodi, mis kurseerib Emajõel ja Peipsil.

Jõmmu lasti vette 2006. aasta 29. aprillil. Lodjaehitus pälvis Tartus tunnustust 2006. aasta teona.

Lodjal korraldatakse peamiselt huvireise, kuid see on osalenud ka mitmel Tartu üritusel ning kultuurifestivalidel kaugemalgi. Näiteks oli Jõmmu vanalaevade seas, mis 2010. aastal Pärnus toimunud 30. rahvusvaheliste hansapäevade raames toimunud kultuuridessandil 27. juunil Pärnust teele, et külastada kolme nädala jooksul Läti, Rootsi ja Soome sadamalinnasid, tutvustada vanu meretraditsioone ja eesti kultuuri.

2010. ja 2014. aasta jõulude aegu näidati jõuluehteis Jõmmut Raekoja platsil.


Toompea tänav

Toompea tänav on tänav Tallinnas, mis algab Tallinna vanalinnas Toompeal Toompea lossi platsilt ja lõpeb Kaarli puiesteel.

Tänav kulgeb Rootsi bastioni ehk praeguse Lindamäe vahelisel kurtiinil Pika silla kohal.


Lodi

Lodi on madala süvisega ühe- või kahemastiline puust kaubapurjelaev, mis on tavalistest kaubalaevadest laiem, aga madalama süvisega.

Lodjad sündisid Euroopas 14. sajandil kogede eeskujul, neid kasutati eelkõige sisevetel või rahulikumates ja madalamates rannikuvetes. 20. sajandi esimesel poolel kasutati ka mastita lotjasid, mida pukseeris aurulaev.


Ersad

Ersad on soome-ugri rahvas, kelle traditsiooniline asuala jääb praegu Venemaa Föderatsiooni territooriumile, sealhulgas Mordva vabariiki, Tatari vabariiki, Baškiiri vabariiki, Tšuvaši vabariiki ja naaberaladele.

Enamik ersasid räägib emakeelena ersa keelt.

Ersasid ja mokšasid nimetatakse ka mordvalasteks. Ersasid elab ka Armeenias Sevani järve ääres, nt Šorža külas.


Eenetsid

Eenetsid (vananenud nimetus jenisseisamojeedid) on samojeedi rahvas, kes on rääkinud emakeelena eenetsi keelt.

Eenetsite traditsiooniline asuala on olnud Krasnojarski krai põhjaosas Taimõri poolsaarel Jenissei jõe vasakkaldal jõe suudme lähedal.

Venemaal elas 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 227 eenetsit, kellest 102 emakeel oli eenetsi keel.

Vanast ajast on eenetsite elatusalad olnud küttimine ja kalastamine. Alates 20. sajandist on eenetsid hakanud laiemalt pidama kodustatud põhjapõtru. Varem oli eenetsitel vähe põhjapõtru ja neid kasutati peamiselt veoloomadena.

Tänapäeval jagunevad eenetsid kaheks teineteisest mõnesaja kilomeetri kaugusel elavaks hõimuks. Kumbki hõim kõneleb oma murret, endid kutsutakse vastavalt bai ja maddu. Ühine endanimetus eenetsitel puudub. Rahvanimetus "eenets" lähtub eenetsikeelsest sõnast enet (inimene). Oma kirjakeelt polnud eenetsitel pikka aega, see loodi neile alles 1986. aastal. Esimene eenetsikeelne aabits ilmus 2020. aastal (200 eksemplari).


Julgī Stalte

Julgī Stalte (sündinud 28. oktoobril 1978 Riias) on liivi laulja, rahvamuusik.

Ta on tegutsenud ansamblites Skandinieki, Stalti, Tuļļi Lum ja Tai Tai.


Celebrity Cruises

Celebrity Cruises on üks rahvusvahelise kontserni Royal Caribbean Cruises Ltd. viiest tütarettevõttest (teised on Royal Caribbean International, Pullmantur Cruises (koos lennufirmaga Pullmantur Air), Azamara Club Cruises ja CDF Croisières de France). Ettevõtte peakontor asub Miamis (Floridas) USAs. Ettevõtte juhataja (CEO) on Daniel J. Hanrahan.


Eenetsi keel

Eenetsi keel on samojeedi keel, mida rääkis 2010. aasta seisuga 43 eenetsit.

Eenetsi keel on neenetsi keele lähedane sugulaskeel. Eenetsi keelel on kaks peamurret, tundraeenetsi (madu, maddu) ja metsaeenetsi (bai), mida on peetud ka eraldi keelteks.

Kirjakeel loodi 1986. aastal metsaeenetsi murde põhjal. Ilmunud on väike folkloorikogumik, Luuka evengeeliumi tõlge, eenetsi-vene-eenetsi sõnaraamat ja õppekirjandust.


Mart Mardisalu

Mart Mardisalu (sündinud 3. novembril 1968 Loksal) on eesti ettevõtja ja teleajakirjanik.

Ta töötas saatejuhi ja toimetajana aastatel 1990–1994 Eesti Televisioonis, 1992–1995 Raadios Top, 1995–1998 Raadio 2s ja raadiojaamas Sky Plus.

Aastatel 1996–2006 töötas Mardisalu saatejuhina TV3s. 2011. aastast on ta TV3 "Seitsmeste uudiste" saatejuht ning oli 2015. aasta augustist 2021. aasta maini ka sama telekanali uudistetoimetuse juhataja.

ETV-s alustas ta teletööd noortesaatega "Playback". Ta on juhtinud populaarseid saateid "Kuldvillak" ja "Bingo loto".


Hans-Dietrich Genscher

Hans-Dietrich Genscher (21. märts 1927 Reideburg – 31. märts 2016 Wachtberg) oli Saksamaa poliitik. Ta on olnud Saksamaa Liitvabariigi siseminister, välisminister ja asekantsler.

Genscher oli 22. oktoobrist 1969 kuni 16. maini 1974 Saksamaa siseminister ning 17. maist 1974 kuni 17. septembrini 1982 ja pärast kahenädalast vaheaega uuesti 4. oktoobrist 1982 kuni 17. maini 1992 välisminister ja asekantsler. Ta oli kõige kauem ametis olnud välisminister ja asekantsler Saksamaal. 1991. aastal oli ta Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) esimees.

Genscher oli alates 1952. aastast Vaba Demokraatliku Partei (FDP) liige.


TYPA trüki- ja paberikunstikeskus

TYPA trüki- ja paberikunstikeskus (endine Eesti Trüki- ja Paberimuuseum) on Tartus Kastani tänaval Aparaaditehase loomelinnakus tegutsev eramuuseum, kus eksponeeritakse 19. ja 20. sajandist pärit kõrgtrükitehnikat, tutvustatakse paberit ja selle ajalugu, korraldatakse erialaseid õpitube ja koolitusi ning valmistatakse tellimustrükiseid. TYPA on Balti riikide ja Soome regiooni ainus trüki- ja paberikunstile spetsialiseerunud mäluasutus.

Keskus on asutatud 2010. aasta aprillis mittetulundusühinguna. MTÜ Trükimuuseumi asutasid Lemmit Kaplinski ja Madis Mikkor, algselt tegutses see koos Noor-Eesti Loomekeskusega kunagises Greifi trükikoja majas aadressil Kastani 38. 2014. aastal, liitus toonane Trükimuuseum Anne Rudanovski loodud Paberimuuseumiga ning asutuse nimeks sai Eesti Trüki- ja Paberimuuseum. Sama aasta suvel kolisid Trükimuuseum ja Paberimuuseum esimeste asukatena üüripinnale Aparaaditehasesse. Lisaks avati 2016. aastal ka TYPA "filiaal" raamatutuba Fahrenheit 451°.

2018. aasta veebruaris koliti Trüki- ja Paberimuuseum kõrvalhoovi (Kastani 48f), Samelini saapavabriku taha üüripinnale, mis kuulub samuti Aparaaditehasele. Seejärel, 2019. aasta lõpus, muudeti muuseum laiahaardelisemaks TYPA trüki- ja paberikunstikeskuseks, mis hõlmab lisaks külastuskeskusele ka kunstnike residentuuriprogrammi, tootmisosakonda (TYPA Stationery), galeriid, trükikunstistuudiot ja raamatutuba Fahrenheit 451º.

TYPA-s on komme pidada muuseumikassi. Varsema Victoria asemel on nüüd Ruby, kes on saanud nime kirjatüübi Zhurnalnaya Roublennaya järgi. Aparaaditehasega ühiselt peetava kassi nimi on Johannes Gutenberg.


Ülo Uluots

Ülo Uluots (4. veebruar 1930 Jõhvi – 18. juuli 1997) oli eesti tootmisjuht, sõjaajaloolane ja poliitik. Kaitseministeeriumi taaslooja ja esimene taasiseseisvumisjärgne Eesti Vabariigi kaitseminister (aprillist oktoobrini 1992)


Lagedi raamatukogu

Lagedi raamatukogu on avalik raamatukogu Harjumaal Rae vallas Lagedil, see tegutseb Lagedi keskusehoones.


Lagedi Põhikool

Lagedi põhikool tegutseb Harjumaal Rae vallas Lagedil. Kool asub aadressil Kooli tn 18.

Lagedi Põhikooli direktor on alates 2014. aastast Imbi Orav.


Kivipuravik

Kivipuravik (Boletus) on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv seente perekond.

Teaduslikult kirjeldas seda perekonda esimesena rootsi mükoloog ja botaanik Elias Magnus Fries 1821. Esialgu arvas ta sinna kõik seened, mille kübara alaküljel on torukesed. Sellest ajast on kirjeldatud hulk teisigi perekondi, mis on kivipuraviku perekonnast eraldatud.

Perekonna nimi, ladinakeelne sõna Boletus tähendab 'seen'. See on laenatud vanakreeka sõnast βωλιτης, mis omakorda pärineb sõnast βωλος 'klomp, kamakas'. Kuid näiteks Galenos kasutas sõna boletus tähenduses Amanita caesarea, mis tänapäeval arvatakse kärbseseente perekonda.

Kivipuravikud on paksud ja lihakad, jalg on enamasti jäme ja nuiakujuline, jala läbimõõt kuni 8 cm. Mõhkjat jalga katab võrkjas tekstuur. Kübar on kumer, tavaliselt paljas ja kuiv, mõnel liigil kleepuv.

Kübara läbimõõt võib olla kuni 30 cm. Alaküljel on svammi meenutav torukeste kiht, mille värvus varieerub valkjast kollaseni (punakani). Seeneliha värvub lõikepinnal siniseks või rohekaks.

Mitu liiki kivipuravikke moodustavad mükoriisat laialehiste puudega, eriti tammega, ja on lubjalembesed, seetõttu on nad meil enam levinud Põhja- ja Lääne-Eestis ning läänesaartel.

Kõik kivipuravikud on söödavad ja maitsvad. Selles osas on kõige tuntum harilik kivipuravik, kuid ka näiteks Boletus aereus.

Eestis esineb kokku 4 liiki kivipuravikke. Maailmas leidub kivipuravikke sadakond liiki.


Harry Harrison

Harry Harrison (12. märts 1925 – 15. august 2012) oli Ameerika Ühendriikide ulmekirjanik.

Tema tuntuimate teoste seas on kosmoseooperit kelmiromaaniga ristav satiiriline Terasroti sari ning romaan "Make Room! Make Room!", mille põhjal valmis 1973. aastal kultusfilm "Soylent Green".

Eesti keelde on tõlgitud terve rida Harrisoni teoseid, sh kolm osa sarjast "Surmailm".


Prantsuse Akadeemia liikmete loend

Siin loetletakse Prantsuse Akadeemia liikmeid alates akadeemia asutamisest 1635. aastal ning jagatuna 40 "tooli" või "istme" (prantsuse keeles fauteuil'') järgi.

__NOTOC__


MRP-AEG Infobülletään

MRP-AEG Infobülletään oli organisatsiooni MRP-AEG põrandaalune omakirjastuslik väljaanne, mis levis kirjutusmasina trükis ajavahemikus 1987 (nr 1, 1. september) kuni 1988 (nr 23, september). Samanimeline bülletään ilmus paarikuulise hilinemisega ka Rootsis MRP-AEG Välisesinduse väljaandel (numbrid 15–23 Rootsis ei ilmunud). Infobülletään meenutas sisult ja vormilt aastail 1978–1986 ilmunud vastupanuliikumise põrandaalust kroonikat Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis. Bülletääni numbrites trükiti ära MRP-AEG avaldusi ja seisukohavõtte, MRP-ga seotud dokumente, ülevaateid meeleavaldustest, pikettidest ja teistest aktsioonidest ning võimude repressioonidest, niisamuti temaatilisi artikleid, ajalooülevaateid ja memuaare.


Arheovisioon

Arheovisioon on kolmemõõtmeline digitaalne, peamiselt keskaegse Tartu (Dorpat) hävinud linnamüüri, hoonestuse, olulisemate ehitiste ja tänavatevõrgu paiknemist kajastav mudel.

Selle autorid on ajaloolane ja arheoloog Rünno Vissak ja arvutigraafik Harri Hinn. Loodud mudeli baasil valmisid aastatel 1996–2000 videoklipid "Arheovisioon" I–III, viimast võis näha Tartu Linnamuuseumi ekspositsioonis.

Mudel põhineb ajaloolistel linnaplaanidel, joonistel, arheoloogiliste uuringute käigus saadud andmetel ja loodud rekonstruktsioonidel. Videoesitlus "Arheovisioon III", mis teostati 2000. aasta pilootprojektina põhjalikuma programmi ettevalmistamiseks, visualiseerib tänapäevase Tartu keskkonnaga kõrvutades keskaegse linna olulisemate rajatiste (linnamüüri, väravate jms) paiknemise. Digitaalselt loodud keskaegsesse linnakeskkonda on paigutatud reaalsete inimeste liikumine ja rekonstrueeritud ehitiste kujutisi esitatakse koos videole talletatud arheoloogiliste väljakaevamiste kaadritega. Mudeli valmistamisel on kasutatud mitmeid arvutiprogramme nagu AutoCAD, MicroStation jt.

Arheovisiooni projektide raames tehti 3D-mudel Tartu kesklinna ala inimasustuse tekke eelsest looduslikust reljeefist, mis põhines lisaks arheoloogiliste uuringutega saadud andmetele ka geoloogiliste puuraukude ja georadari (GPR) abil tehtud uuringute tulemustel. Samuti valmisid mitmete arheoloogiliste väljakaevamiste (Ülikooli ja Vallikraavi tänavate piirkond) objektide olulisemaid kultuurkihiladestusi seostavad 3D-mudelid, mitmete arheoloogilistel töödel avastatud rajatiste digitaalsed mudelid jmt. Arheovisiooni projektid teostas MTÜ Arheoloogia ja ehitusajaloo grupp AEG ning Tartu linnamuuseumi tööde raames.


Tallinna–Türi rongiliin

Tallinna–Türi rongiliin on Elroni opereeritav rongiliin Eestis, mis kulgeb mööda Harjumaad, Raplamaad ja Järvamaad.

Varem opereeris liini Edelaraudtee.

10. detsembril 2017 lisati liinile Valdeku peatus.


Lehter-torbikseen

Lehter-torbikseen (Craterellus tubaeformis) on kukeseeneliste sugukonda torbikseene perekonda kuuluv seeneliik. Varem oli selle nimetus lehter-kukeseen.


Richard Nowakowski

Richard Nowakowski (sündinud 27. septembril 1955 Sztumis Pomorze vojevoodkonnas Poolas) on Ida- ja Lääne-Saksamaa endine poksija.

Nowakowski oli kokku viiekordne Ida-Saksamaa meister - kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1974. aastal, sulgkaalus (kuni 57 kg) aastatel 1976 ja 1978 ning kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1979 ja 1981 ning sai Ida-Saksamaa meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 57 kg) 2. koha 1975. aastal. Ta jäi ühel isiklikul külaskäigul 1989. aastal Lääne-Saksamaale, osales Lääne-Saksamaa poksielus ning oli Lääne-Saksamaa meister kergekaalus (kuni 60 kg) 1989. aastal.

Nowakowski sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Angel Herrerale (Kuuba) ning kergekaalus (kuni 60 kg) 1980. aasta Moskva olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Viktor Demjanenkole (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Nowakowski sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 3. maailmameistrivõistlustel (München, 1982) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Adolfo Hortale (Kuuba) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 2. maailmameistrivõistlustel (Belgrad, 1978), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Tal oleks olnud õigus riigi meistrina esindada Lääne-Saksamaad kergekaalus (kuni 60 kg) 5. maailmameistrivõistlustel (Moskva, 1989), kuid arvatavasti poliitilistel põhjustel jäeti ta kui põgenik Lääne-Saksamaa koondisest välja.

Nowakowski võitis sulgkaalus (kuni 57 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 22. Euroopa meistrivõistlustel (Halle, 1977) ning 24. Euroopa meistrivõistlustel (Tampere, 1981). Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 23. Euroopa meistrivõistlustel ja (Köln, 1979) pronksmedali, kaotades poolfinaalis jälle hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Viktor Demjanenkole (NSV Liit) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.


Jacob Johann Höppener

Jacob Johann Höppener (16. aprill/27. aprill 1745 Tallinn – 19. detsember/30. detsember 1794 Jüri) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis (immatrikuleeriti 11. oktoobril 1768) usuteadust Halle ülikoolis. Ordineeriti 20. septembril/1. oktoobril 1771 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1771–1794 (kutsuti 16. aprillil/27. aprillil 1771) Jüri koguduse õpetaja.

Ta suri 19. detsembril/30. detsembril 1794 Jüris ja maeti 22. detsembril 1794/2. jaanuaril 1795 Tallinnas.


Vuntsid

Vuntsid on habeme see osa, mis paikneb ülahuule kohal. Meestel hakkavad vuntsid kasvama puberteedi ajal. Vuntse on erineva kujuga. Paljud ajaloo suurkujud on kandnud vuntse (näiteks Bismarck, Wilhelm II, Adolf Hitler, Jossif Stalin, Salvador Dali jt).

Naistel võivad vuntsikarvad kasvada mingi geneetilise haiguse või hormoonravi tõttu.

Movembri liikumine propageerib üle maailma vuntsikandmist.


Hood (laev 1918)

Hood oli Suurbritannia lahinguristleja. Laev arvati kuninglikku mereväkke aastal 1920. Hood uppus 1941. aasta 24. mail Taani väinas rünnakus Saksa lahingulaeva Bismarck vastu.


Tartu Üliõpilasteater

Tartu Üliõpilasteater (TÜT) on Tartus tegutsev harrastusteater, milles tegutsevad peamiselt Tartu üliõpilased.

Teater rajati 9. oktoobril 1999 Tartu Ülikoolis Kalev Kudu algatusel, kes on olnud algusest peale Tartu Üliõpilasteatri lavastaja. Esimene esietendus oli 9. oktoobril 1999. Mängiti Anti salo draamat "Kullervo". Lavastaja oli Kalev Kudu. Järgmisena etendati luulekava Tartu Ülikooli aulas 2. detsembril 1999. 2004. aastast tegutseb teater mittetulundusühinguna.

Praeguse Tartu Üliõpilasteatri aluseks oli 1993. aastal Timo Kikase loodud Tartu Ülikooli draamastuudio, mida algul juhendajas Aare Laak, hiljem Kikas ise ning viimasel aastal Auli Auväärt. Ehkki toona keskenduti kinnisele stuudiotööle, valmis ka paar lavastust ja esineti ühekordsete etteastetega tudengiüritustel.

TÜT on kunagisest draamastuudiost enam väljapoole suunatud. Igal tegevusaastal on valminud 1–4 lavastust, samuti esineb teater festivalidel Eestis, Soomes, Suurbritannias jm. Esimese hooaja lavastused olid Antti Salo "Kullervo" ja Georg Büchneri "Woyzeck". 2011.–2012. aastal toodi lavale Slawomir Mrožeki "Ulgumerel", A. Makajonoki "Ahistatud apostel" ja F. Wedekindi "Kevade ärkamine".

TÜT tegutseb Tartu Üliõpilasmajas aadressil Kalevi 24.


Georges Dumézil

Georges Edmond Raoul Dumézil [žorž dümez'il] (4. märts 1898 Pariis – 11. oktoober 1986 Pariis) oli prantsuse võrdlev keeleteadlane ja usundiloolane, kelle tööd panid aluse mütoloogia võrdlevale uurimisele. Eelkõige on ta tuntud indoeurooplaste nn sotsiaalse kolmikjaotuse teooria poolest. Dumézil oli alates 1978. aastast Prantsuse Akadeemia liige.

Dumézili tuntumaid õpilasi on Jaan Puhvel.


Tasandiline graaf

Tasandiline graaf ehk planaarne graaf on graaf, mida on võimalik tasandile joonistada nii, et tema servad väljaspool tippe ei lõikuks.

Tasandisust ehk planaarsust on võimalik mitmel viisil ka rangelt defineerida .

Tasandilise graafi tippude ümberpaigutamisega võib seda kujutada ka mittetasandilisena. Graafi tasandilisuse tingimused on esitatud Kuratovski, Pontrjagini-Kuratovski ja Wagneri teoreemide näol.


Nganassaani keel

Nganassaani keel on samojeedi keel, mida kõneles Taimõri poolsaare edela- ja keskosas 2002. aasta rahvaloenduse andmetel 500 nganassaani kokku 830 nganassaanist. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oskas Venemaal nganasaani keelt 125 inimest.

Nganasaani keelt peetakse tõsiselt ohustatud keeleks.


Olaine piirkond

Olaine piirkond (läti keeles Olaines novads) on 1. järgu haldusüksus Lätis.

Piirkond moodustati 2009. aastal Riia rajooni Olaine linnast ja Olaine vallast.

Piirkonna elanikest on 2010. aasta andmetel 42% lätlased, 40% venelased ja 6,6% valgevenelased.


Sölkupi keel

Sölkupi keel on samojeedi keel, mida on emakeelena rääkinud sölkupid. Sölkupi keel kuulub samojeedi keelte lõunarühma.

1994. aasta hinnangu järgi kõneles sölkupi keelt ligikaudu 1570 inimest Obi ja Jenissei jõe vahel Siberis.

2010. aasta rahvaloenduse andmetel oskas Venemaal sölkupi keelt 1023 inimest.

Sölkupi keelt peetakse ohustatud keeleks.

Sölkupi kirjakeel loodi 1930. aastate algul, esialgu kasutati ladina kirja. Hiljem mindi üle kirillitsale. Alates 1950. aastate keskpaigast sölkupi kirjakeelt praktiliselt peaaegu ei kasutatud. Uuesti hakati sölkupi kirjakeelt kasutama 1980. aastate lõpus.


Mudhoney

Mudhoney on USA ansambel, mille stiiliks on alternatiivrokk ja grunge. Bänd tuli kokku 1988. aastal Washingtoni osariigis Seattle'is pärast Green Riveri lagunemist.

Selle praegused liikmed on laulja ja kitarrist Mark Arm, soolokitarrist Steve Turner, bassist Guy Maddison ja trummar Dan Peters. Esialgne bassist Matt Lukin lahkus aastal 1999 bändist, kuid pöördus mõneks ajaks tagasi, et anda lubatud kontserdid. Sub Pop märgi all väljastatud varane Mudhoney muusika, iseäranis debüütsingel "Touch Me I'm Sick" ja EP "Superfuzz Bigmuff" avaldasid Seattle'i muusikale tohutut mõju ning olid omasuguste seas suurimaks inspiratsiooniallikaks räpase käriseva heli kujunemisel, millest sai grunge. Mudhoneyt iseloomustas ka raskemat sorti bluusrokii ja punkroki segamine. Kuigi oma pika karjääri jooksul, mida saab mõõta ka 10 stuudioalbumi väljaandmisega, ei ole bänd suuremat kommertsedu saavutanud, on ta siiski tugevalt mõjutanud paljusid grunge- ja alternatiivrokimuusikuid.


Abikeel

Abikeel (ka rahvusvaheline abikeel) on kergesti õpitav tehiskeel, mis on loodud rahvusvahelise suhtluse hõlbustamiseks.

Esimeseks abikeeleks, mis laiemalt levis, peetakse volapükki. Tänapäeval on populaarseim abikeel esperanto.


Cifal

Cifal on tehiskeel volapüki liikumise juht. Tal on otsustusõigus volapüki grammatika ja sõnavara küsimustes.

Johann Martin Schleyer 1879–1912 Albert Sleumer 1912–1948 Jakob Sprenger 1948–1950 Johann Schmidt 1950–1977 Johann Krüger 1977–1983 Brian Reynold Bishop 1984-2014 Hermann Philipps 2014–


Reeda Toots

Reeda Toots (aastast 1985 Reeda Kreen-Toots; sündinud 17. aprillil 1961 Tallinnas) on eesti näitleja ja lavastaja.

Ta lõpetas 1979, aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1984. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 11.lennu. Laulis 1980. aastani Ellerheina tütarlastekooris.

Aastatel 1984–1994 töötas ta Rakvere Teatris näitlejana ja 1994–1995 Eesti Televisiooni teatrisaadete toimetuses. Aastast 1999 olnud Eesti Nuku- ja Noorsooteatris lavastaja ja 2005–2008 muusikajuht, 2000–2009 samas noortestuudio juhataja. Vahepeal ja hiljem on tegutsenud vabakutselisena ja aastast 2010 NUKU koori dirigendina (kontsertlavastused "Nukkude laulud", 2013, koostöös Eesti Kontserdiga; "Mõistatused. Iga ilmaga, tuulega eriti", 2014). Kirjutanud lavastustele muusikat ("Välejalgne kuningatütar", 1990, "Väga lihtne lugu", 2007), teinud laste telesarja "Wohh, Won ja sõbrad" (2002), lavastanud kontserte. Õpetab näitlemist Muusikalikoolis.


Michael Moorcock

Michael John Moorcock (sündinud 18. detsembril 1939 Londonis) on inglise ulmekirjanik, kes on eelkõige tuntud nn dark fantasy ehk tumedapoolse imeulme viljelejana.

Moorcock oli ühtlasi aastakümneid (1964–1971 ja 1976–1996) Briti ulmeajakirja New Worlds toimetaja, mängides suurt rolli eksperimentaalsema ja "kõrgkirjanduslikuma" suunitlusega nn uue laine ulmekirjanduse sünnis.


Miðgarðr

Miðgarðr (vanapõhja keeles 'keskmine õu') on muinaspõhja mütoloogias inimeste maailm, üks üheksast maailmast.

See on üheksast maailmast ainus, mis on inimestele täielikult nähtav. Teised maailmad võivad inimeste maailmaga põimuda, kuid on valdavas osas inimestele nähtamatud.

Miðgarðr paikneb ilmapuu Yggdrasili keskpaigas, Niflheimri ja Muspelli vahel. Miðgarðr on ümbritsetud veevälja ehk ookeaniga, mis on ületamatu.


Stopiņi vald

Stopiņi vald (läti keeles Stopiņu pagasts) on vald Lätis Ropaži piirkonnas.

Piirkond piirneb Riia linnaga läänes, Ropaži piirkonna Garkalne vallaga põhjas, Ropaži vallaga idas ja Salaspilsi piirkonnaga lõunas.

Valla keskus on Ulbroka.

Valda läbivad Riia–Daugavpilsi elektriraudtee ja Riia–Ērgļi raudtee.


Ymir

Ymir on Skandinaavia mütoloogias härmahiid, kes elas Ginnungagapis ja kelle kehast Odin, Vili ja Vé kujundasid maailma.

Ymir oli ka kõigi teiste hiidude ehk jöötunite esiisa.


Suunatud graaf

Suunatud graaf on graaf, mille tippude vahelised servad on suunatud.

Suunatud ehk orienteeritud serva nimetatakse kaareks. Formaalselt on suunatud graaf G=(V,E) järjestatud tipupaaride hulk E u,v\in V.

Kaar {u, v} on intsidentne tippudega u ja v, kus u on lähtetipp ja v on lõpptipp. Suunatud täisgraafi nimetatakse turniiriks.


Heuremata

"Heuremata" on humanitaarteaduslike monograafiate sari, mis hakkas ilmuma 2005. aastal Tartu Ülikooli kirjanduse ja rahvaluule osakonna, semiootika osakonna, kunstiajaloo õppetooli, Eesti Kirjandusmuuseumi, Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse instituudi ja teiste humanitaarasutuste koostöös. Sarja kujundaja on Piia Ruber.

Sarja pealkiri on võetud kreekakeelse sõna mitmusevormist εὑρήματα, mis tähendab 'leiud' või 'leidused'.

Sarja "Heuremata" annab välja Tartu Ülikooli Kirjastus.


Ulbroka

Ulbroka on küla (lielciems) Lätis Ropaži piirkonnas, piirkonna ja Stopiņi valla halduskeskus. Asub Riiast 11 km ida pool.

Küla on nime saanud 16. sajandi Riia linnapea H. von Ulenbrocki järgi, kellele kuulus seal mõis.

Külas on raamatukogu. Seal asuvad bussipeatused Ogres pagrieziens, Kultūras nams, Institūts, Brasliņas, Ulbrokas ciems ja Ulbroka.

Looduskaitse all on tamm ümbermõõduga 4,27 meetrit, mänd ümbermõõduga 2,7 meetrit ja vaher ümbermõõduga 4,5 ja kõrgusega 17 meetrit.

2006. aastal oli seal 2900 elanikku. Aastal 2015 oli elanikke 2788, aastal 2021 aga 3102.


Norman Spinrad

Norman Richard Spinrad (sündinud 15. septembril 1940 New Yorgis) on ameerika ulmekirjanik, 1960. aastatel tekkinud nn uue laine (inglise New Wave) esindaja.


Lactarius indigo

Lactarius indigo on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seen.

Esimesena kirjeldas seda seent teaduslikult 1822 nime all Agaricus indigo saksa päritolu USA loodusteadlane Lewis David de Schweinitz, keda nimetatakse ka Põhja-Ameerika mükoloogia isaks. Niisuguse liiginime valis ta seenele sellepärast, et selle piimmahl on indigosinine. Esimesena paigutas seene riisikate hulka Rootsi loodusteadlane Elias Magnus Fries 1838.

Seen kasvab Põhja-Ameerika idaosas, Kesk-Ameerikas ja Ida-Aasias. Väidetavalt on liiki kohatud ka Indias, Euroopas üksnes Lõuna-Prantsusmaal. Kõige tavalisem on ta Guatemalas, Mehhikos ja USA Mehhiko lahe äärsetes osariikides, Apalatšides on ta harv ja üksnes kohati sage.

Seenekübar on 5–15 cm lai. Kübar on noorelt kumer, vanana muutub nõgusaks. Pole haruldane, et kübaral moodustuvad kontsentrilised ringid. Peale selle võib kübara servas esineda tumesiniseid täppe või isegi tumesiniste täppide rivi. Noore seene kübara alumine osa on sissepoole kaardus, aga vanal seenel nii-öelda rullub lahti. Vars on 2–8 cm pikk ja 1–2½ cm paks. Vars on kogu ulatuses ühesuguse läbimõõduga, ehkki on ka täheldatud, et see on alt kitsam. Vars kinnitub tavaliselt kübara keskkohta, aga siiski ei ole see kõigil seentel nii. Vars on rabe ja kui seent piisavalt painutada, siis tuleb see puhtalt ära. Vars on noorena tihke, aga vanal seenel muutub õõnsaks. Nii kübar kui vars on noorel seenel pisut kleepuvad või limased, aga vanal seenel on piimmahla vähem ning vars ja kübar muutuvad kuivaks. Seen ei lõhna.

Värske piimmahl on indigosinine, aga õhu käes muutub pikkamööda roheliseks. Kõik seene viljakeha koed on pimmahlaga läbi imbunud ja sellepärast on see kõikjalt sinakas. Viljakeha värv sõltub vanusest: noored seened on tumesinised, vanad seened kahvatusinised või hallid.

Eosepulber on kollakas. Eosed on 7–9 μm pikad ja 5½–7½ μm laiad. Eoskand on neljaeoseline, 37–45 μm pikk ja 8–10 μm lai.

Lactarius indigo moodustab mükoriisa mitut liiki puudega. Seeneniidistiku kaudu annab seen puule mineraalaineid ja aminohappeid ning saab vastu pinnasest seotud süsinikku. Seene maa-alused hüüfid kasvavad puu juurekeste ümber, moodustades koest koosneva tupe, mida kutsutakse ektomükoriisaks. Seen toodab ensüüme, mis mineraliseerivad orgaanilisi ühendeid ja hõlbustavad toitainete edastumist puule.

Nõnda on Lactarius indigo tihedalt seotud puudega ja sellepärast leidub tema viljakehi eelkõige puude lähedal, nii hajali kui rühmiti. Tavaliselt eelistavad seened kindlat liiki puid, aga Lactarius indigol eelistusi pole. Ta võib elada koos nii leht- kui okaspuudega. Peale selle on ta sagedane lammidel, mida sageli üle ujutatakse. Laboratoorsetel katsetel on ilmnenud Lactarius indigo võime moodustada mükoriisat paljude männiliikidega, isegi nendega, mis peaksid talle võõrad olema, sest ei kasva Põhja-Ameerikas.

Mehhiko seente keemiline analüüs on näidanud, et Lactarius indigo koosneb 95,1% ulatuses veest. Valke sisaldab ta 13,4‰ ja rasva 4,3‰. Kiudaineid sisaldab ta 18,7‰, märksa rohkem kui šampinjonides, kus on neid 6,6‰. Uuringus võrreldi teda veel kolme söödava seenega, milleks olid Amanita rubescens, Boletus frostii ja Ramaria flava ning Lactarius indigo sisaldas neist kõige rohkem küllastunud rasvhappeid. Pisut üle poole seenes sisalduvatest rasvhapetest moodustab steariinhape, mida seenes leidub 32,1‰.

Sinist värvi põhjustab asuleeni-nimeline orgaaniline ühend. Seda ei kohta üheski muus seenes. Analoogilist ainet sisaldab porgandriisikas, mille piimmahl on porgandikarva.

Lactarius indigo on hästituntud söögiseen. Maitseomadustes arvamused siiski lahknevad, teda on nimetatud nii ülimalt maitsvaks kui keskpäraseks. Guatemalas müüakse seda seent maist oktoobrini ja Mehhikos juunist novembrini, aga Mehhikos ei peeta Lactarius indigot heaks söögiseeneks.

Tal võib olla kergelt kibe või piprane maitse ning tal on jämedateraline seeneliha. Seeneliha soovitatakse enne toiduks valmistamist lõigata õhukesteks liistakateks. Keetmise käigus sinine värvus kaob ja seen muutub hallikaks. Teralisuse tõttu ei muutu seenelihatükid kuivatamise käigus pikemaks. Seeni saab kasutada marinaadi värvimiseks.


Täisgraaf

Täisgraaf on graaf, kus iga kahe erineva tipu vahel on üks serv. Täisgraafil tippude arvuga n on n(n-1)/2 serva ning on tähistatav K_n.

Täisgraaf on regulaarne valentsusega n-1, tugevregulaarne, transitiivne ja täissümmeetriline. Automorfismide arv n!. Täigraafi täiend on tühigraaf.

Graafid K_1 kuni K_4 on tasandilised. Suure tippude arvuga täisgraafid ei ole tasandilised, sest need sisaldavad alamgraafi K_5, mis ei rahulda Pontrjagini-Kuratovski tingimust.


Tatik

Tatik (Suillus) on tatikuliste sugukonda kuuluv seente perekond.

Tatikud on nimetuse saanud paksult limase või kleepuva kübara järgi. Erinevalt puravikest pole tatikute jalg kunagi soomuseline ega võrkja mustriga. Viljakehade värvus katsumisel ei muutu. Torukesed on kollased või oliivikarva. Mõnel liigil esineb loor.

Eesti kasvab 10 liiki tatikuid.


Johannes Laos

Johannes Laos (2. september 1920 Kõo vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 17. oktoober 1993 Võhma) oli eesti muusik, kommunistliku partei töötaja ja muusikapedagoog.

Ta õppis Soomevere algkoolis ja Türi Majandusgümnaasiumi progümnaasiumis. Pärast progümnaasiumi lõpetamist 1938. aastal jätkas ta õpinguid muusikakoolis Tallinnas, kus õppis klarnetit. Hiljem, aastal 1971 lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsiooni erialal, õppides ka puhkpille.

Olles Nõukogude sõjaväe eesti territoriaalkorpuses ajateenistuses, saadeti ta Nõukogude–Saksa sõja ajal juulis 1941 Nõukogude tagalasse. Ta mängis Eesti Laskurkorpuse ansamblis ja džässorkestris. Pärast demobiliseerimist 1946. aastal asus ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia orkestrisse altsaksofoni solistina, kus ta töötas 1952. aasta lõpuni.

Aastatel 1953–1956 õppis ta EKP Keskkomitee Vabariiklikus Parteikoolis. Pärast kooli lõpetamist suunati ta tööle Suure-Jaani rajooni, kus ta töötas EKP rajoonikomitee instruktorina, hiljem rajooni täitevkomitee kultuuriosakonna juhatajana ja EKP rajoonikomitee teise sekretärina. Suure-Jaanis organiseeris ta populaarse poiste puhkpilliorkestri.

Aastast 1959 oli ta taas Tallinnas. Ta oli EKP Keskkomitee instruktor, seejärel filharmoonia puhkpilliorkestri instruktor. Aastatel 1959–1963 oli ta EKP Keskkomitee teaduse, koolide ja kultuuriosakonna juhataja, aastatel 1966–1967 oli ta riikliku hariduskomitee loomingulise maja direktor. Aastatel 1967–1988 töötas ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis peamiselt muusikateoreetiliste ainete õpetajana (ta oli aastatel 1968–1971 kultuurhariduse kateedri juhataja).

Aastal 1988 jäi ta pensionile. Aastatel 1988–1992 organiseeris ta Võhma noorte puhkpilliorkestri, kelle esinemised koos täiskasvanutega olid oodatud sündmused kohalikus kultuurielus.

Ta on maetud Pilistvere vanale õigeusu kalmistule.


Reomäe Apostel Andrease kirik

Reomäe Apostel Andrease kirik on õigeusu kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas Reo külas.

Kirikut kasutab Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Reomäe Apostel Andrease kogudus.


Ahvāz

Ahvāz on linn Edela-Iraanis Khūzestāni provintsi ja Ahvāzi maakonna keskus. Asub Kārūni jõe ääres 20 m kõrgusel merepinnast.

Linn asutati 3. sajandil Sassaniidide dünastia ajal.

Ahvāz on üks Iraani tähtsamaid naftatöötlemiskeskusi. Olulised majandusharud on ka must metallurgia ning toiduaine- ja tekstiilitööstus.

Linnas on 1955. aastal asutatud ülikool ja mitu rakenduskõrgkooli, sh naftauuringute kõrgkool.


Georg Günther Tunzelmann

Georg Günther Tunzelmann (19. märts 1692 Tallinn – 4. november/15. november 1741 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis aastal 1709 Tallinna gümnaasiumis. Seejärel õppis ta (immatrikuleeriti 12. mail 1712) Halle ülikoolis. Ordineeriti 15. detsembril 1714 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1714–1715 Tallinna Oleviste koguduse abiõpetaja. Aastatel 1715–1720 oli ta (sai abiõpetajaks 16. mail 1715) Tallinna Niguliste koguduse abiõpetaja, aastatel 1720–1734 oli ta (sai õpetajaks 7. veebruaril 1721) sama koguduse õpetaja. Lisaks oli ta Tallinna koolide inspektor. Aastatel 1734–1741 oli ta (sai ametisse 28. juunil 1734) Tallinna Oleviste koguduse õpetaja ja Tallinna superintendent.

Ta koostas matusetrükise superintendent Johannes Andreas Helwigile (1668–1719) ja Tallinna bürgermeistrile Christian Buchaule (1652–1721). Aastal 1725 ilmus Tallinnas Die christliche Uebergebung in Gottes Rathund Willen. Oma märkimisväärselt suure raamatukogu pärandas ta Tallinna toomkoolile.


Peter Carl Aloys Kreutzwald

Peter Carl Aloys Kreutzwald (ka Peter Karl Aloys Kreutzwald; 21. september 1850 Kommern – 28. mai 1918 Köln) oli Kölni generaalvikaar 1894–1918, nelja Kölni peapiiskopi all.


Shams

Shams Bandar Al-Aslami (araabia keeles شمس بندر الأسلمي; rohkem tuntud kui Shams شمس; sündinud 28. aprillil 1980) on Saudi-Kuveidi laulja.


Talutuba soemüüriga

"Talutuba soemüüriga" on Karl Pärsimäe fovistlik maal aastast 1935.

Maal kuulub Tartu Kunstimuuseumi kollektsiooni.

"Talutuba soemüüriga" kujutab vana naist toetumas vastu punast soemüüri talutoas, kus on voodi ja tool. Soemüüril ripub pesu.

Heie Treier on seda maali nimetanud üheks Pärsimäe radikaalseimatest töödest.

Maal kuulub projekti Europeana 280 ühena 12 Eesti kunstiteosest. Kokku tõsteti selle projekti käigus esile 347 kunstiteost 146 institutsioonist ja 29 riigist.


Sargõlana Ignatjeva

Sargõlana Semjonovna Ignatjeva (vene keeles Саргылана Семёновна Игнатьева; sündinud 24. juunil 1963 Njurba rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi haridustegelane ja pedagoogikateadlane, kõrgkooli rektor.

Ta on 2008. aastast Arktika Riikliku Kunstide ja Kultuuri Instituudi rektor. Ta on instituudi kultuurimänedžmendi kateedri dotsent ja kaitsnud pedagoogikakandidaadi kraadi.


Kameškovo rajoon

Kameškovo rajoon (vene keeles Камешковский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Kameškovo linn.

Rajoon piirneb põhjas Ivanovo oblasti, idas Kovrovi rajooni, lõunas Sudogda rajooni ja läänes Suzdali rajooniga.

Rajooni pindala on 1089 km². Elanike arv oli 2012. aastal 30 462, 2009. aastal 32 096 ja 2002. aastal 37 961.

Kameškovo rajoonis on 118 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Kameškovo linna) ja nelja külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Kljazma ja Uvod.


Suzdali rajoon

Suzdali rajoon (vene keeles Суздальский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Suzdali linn.

Rajoon piirneb põhjas Ivanovo oblastiga, idas Kameškovo rajooniga, kagus Sudogda rajooniga, edelas Sobinka rajooniga ja läänes Jurjev-Polski rajooniga.

Rajooni pindala on 1479 km². Elanike arv oli 2012. aastal 44 057, 2009. aastal 44 157 ja 2002. aastal 39 736.

Suzdali rajoonis on 138 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Suzdali linna) ja nelja külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Kljazma, Nerl ja Rpen.


Leendert Saarloos

Leendert Saarloos (16. november 1884 Dordrecht – 13. jaanuar 1969 Dordrecht) oli hollandi koerakasvataja, tõuaretaja.

Tema järgi on saanud nime saksa lambakoera ja hundi ristamisel aretatud koeratõug, saarloosi huntkoer.


August Aivola

August Aivola (eesnimi ka Augustin; perekonnanimi kuni 1936. aastani Anslang; 20. august 1904 Tartu – 1975) oli restoranidirektor ja Elva alevi maksunõudja.

Ta õppis 1929–1933 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigus- ja 1935 usuteaduskonnas.

Ta teenis 7. Jalaväerügemendis, ülendati lipnikuks ja arvati reservi 1929. Eestistas nime 1936. aastal, uus perekonnanimi Aivola kantud samal aastal Perekonnanimede kaitseregistrisse. Elva alevi maksunõudja alates 1937. aastast.

Arreteeriti NKVD poolt 30. juunil 1941 Tartus, naasis Eestisse.


Vikipeedia:KAE maailma

Vikipeedia konkurss "KAE maailma!" on 1. septembrist kuni 31. oktoobrini 2017 kestev ÜRO kestliku arengu eesmärkide teemaline Vikipeedia artiklikonkurss, mis on suunatud kooliõpilastele.

"KAE maailma!" toimub Eesti suurima arengukoostöö, humanitaarabi ja maailmaharidusega tegeleva organisatsiooni MTÜ Mondo eestvedamisel. Võistlusega tähistatakse MTÜ Mondo 10. sünnipäeva ning antakse panus projekti Miljon+ õnnestumisesse, mille eesmärk on saada eestikeelsesse Vikipeediasse 1 000 000 artiklit.

Lisaks võimalusele võita auhindu, saab seeläbi sooritada ka oma gümnaasiumiastme praktilist tööd või harjutada uurimuspõhist allikatega tööd ning korrektset viitamist enne uurimistöö alustamist. Miks mitte tabada mitu kärbest ühe hoobiga?


Andrei Borissov (lavastaja)

Andrei Savvitš Borissov, (vene keeles Андрей Саввич Борисов; sündinud 28. novembril 1951 Kobjai rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi rahvusest Sahha riigitegelane ja teatrilavastaja, Venemaa rahvakunstnik.

Aastatel 1990–2014 oli ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi kultuuriminister. 2014. aastast on ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi riiginõunik. Ta on Olongho Teatri rajajaid 2008. aastal.

1999. aastal sai ta Venemaa riikliku preemia William Shakespeare'i "Kuningas Leari" lavastuse eest. Ta on 2000. aastal teinud Sahha akadeemilises teatris 2002. aastal Kuldse Maski eripreemia pälvinud olongho-lavastuse "Kõõs Debiliie" ("Кыыс Дэбилийэ").

Lavastajatöö kõrval tegutses ta ka teatripedagoogina. Ta on Arktika Riikliku Kunstide ja Kultuuri Instituudi rajajaid ja oli seal aastaid režiikursuse juhendaja.

2009. aastal lavastas ta mängufilmi "Taina Tšingis Haana" ("Тайна Чингис Хаана"; stsenaristid Vladimir Karpov ja Nikolai Luginov).


Suur-Perm

Suur-Perm (komi keeles Ыджыд Перым) või Suur-Bjarmia oli keskaegne komide riik praeguse Venemaa Permi krai alal. Selle pealinn oli Tšerdõn.


Ellen Leonova

Ellen Leonova (kuni 1956 Ellen Münter; 25. juuni 1932 Tallinn – 21. september 2009 Los Angeles) oli eesti võrkpallur.

Ta lõpetas 1951. aastal Tallinna 4. Keskkooli.

Ta alustas võrkpallitreeninguid Spartakis, kus tema treener oli Helmuth Kallik. Hiljem treenis ja mängis ta Kalevis, kus tema treener oli Ivan Dratšov.

Ta tuli 1950. aastal Tallinna Spartaki ja 1953. aastal Tallinna Kalevi naiskonnas Eesti NSV meistriks. Ta sai Eesti NSV koondises mängides 1952. aastal Nõukogude Liidu karikavõistlustel ja 1955. aastal Nõukogude Liidu taliturniiril 6. koha.

Ta abiellus 1956. aastal ja siirdus seetõttu elama Moskvasse. Ta tuli aastatel 1957 ja 1958 Moskva Lokomotiivi naiskonnas Nõukogude Liidu meistriks ning võitis 1959. aastal Moskva naiskonnas Nõukogude Liidu taliturniiri.

Hiljem elas ta USA-s, viimati Los Angeleses.


Saarloosi huntkoer

Saarloosi huntkoer on Hollandist pärinev koeratõug.

Tõug on saanud nime hollandi koeraaretaja Leendert Saarloosi järgi, kes huntkoera XX sajandil aretas.

Koeratõu aretamisel ristati saksa lambakoera hundiga (Canis lupus lupus). FCI tunnustas tõugu 1975. aastal.

Saarloosi huntkoer on sõnakuulelik koer, peremehele ustav ja kergesti koolitatav. Iseloomult on huntkoer pisut metsik, kuid see-eest iseseisev.


Johannes Hiiemets

Johannes Hiiemets (3. detsember 1904 Narva – 24. aprill 1942 Venemaa Gorki oblasti Semjonovi rajoon) oli Eesti haridustegelane, kirikuõpetaja ja kirjamees.

Ta sündis Narvas raamatukaupmehe ja vennastekoguduse jutlustaja Jakob Hiiemetsa pojana. Õppinud Mustvee alg- ja täienduskoolis, läks ta 16-aastaselt pärast vanemate vaesumist Tallinna ja sai Lutheri vabrikusse lihttööliseks. Edasi töötas ta eri kontorites ja sõjaministeeriumi arhiivis ametnikuna ning lõpetas töö kõrvalt õppides 1924. aastal õhtukooli, kuid haigestus siis.

1925. aasta sügisel astus Hiiemets Tartu Ülikooli usuteaduskonda ja oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige. Alates teisest kursusest oli ta ametis EELK Avinurme koguduses jutlustaja ja asjaajajana. 1927 laulatati ta Marta Suurega, neil sündis neli last.

Lõpetanud 1929 ülikooli, sooritas ta sügisel vajalikud õpetajaameti eksamid ja määrati prooviaastaks Palamusele. Elama asus ta Väike-Maarjasse, kus hakkas kohalikus gümnaasiumis tööle usu- ja ajalooõpetajana.

Jaanuaris 1930 valiti Johannes Hiiemets EELK Väike-Maarja koguduse õpetajaks, ajutiselt 1. juulist 1936 31. detsembrini 1937 oli ta Rõuge koguduse pastor.

1932. aastal omandas õpetaja Hiiemets uurimuse «Torma kihelkonna ajalugu» eest magistrikraadi ning jaanuaris 1937 kinnitati ta edasiõppijaks usuteaduskonna kirikuloo õppetooli juurde.

1. jaanuaril 1941 vabastati Hiiemets omal soovil Väike-Maarja õpetaja kohalt.

Ta kolis perega Tartusse, kus töötas sanitaar-epidemioloogiajaamas instruktorina, kuni vangistati kommunistlike võimude poolt 27. juunil. Doktoritöö jäi samal sügisel kaitsmata.

Tartu vanglast saadeti Johannes Hiiemets asumisele Kirovisse, kus talle tema 37. sünnipäeval 3. detsembril 1941 määrati karistus ning ta saadeti edasi lõuna suunas, kus hukati raske reumahaigena 24. aprillil 1942.


Aleksotas

Aleksotas (poola Aleksota, saksa Ellixeten, vene keeles vanasti Алексота) on Kaunase linnaosa, mis asub linna lääneosas Aleksotase valla territooriumil Nemunase kaldal. Aleksotas piirneb lõunas Kazliškiai linnaosaga, idas Fredaga ja läänes Marvelėga, üle Nemunase viib sild Kaunase vanalinna. Aleksotases asub Kaunase Steponas Dariuse ja Stasys Girėnase lennuväli.


Tomorrowland (festival)

Tomorrowland on elektroonilise muusika festival, mis toimub Boomis Belgias.

Tomorrowland toimus esimest korda 2005. aastal ja pärast seda on saanud üheks maailma suurimaks festivaliks. Tomorrowlandil osales 2017. aastal üle 400 000 inimese.


Emil Gilels

Emil Grigorjevitš Gilels (vene keeles Эмиль Григорьевич Гилельс; 19. oktoober (vkj 6. oktoober) 1916 Odessa, Hersoni kubermang – 14. oktoober 1985 Moskva) oli Nõukogude Liidu pianist ja muusikapedagoog, professor, NSV Liidu rahvakunstnik.


Álvaro Soler

Álvaro Tauchert Soler (sündinud 9. jaanuaril 1991 Barcelonas) on Hispaania-Saksa poplaulja.

Üle Euroopa sai tuntuks ta esimene hitt "El Mismo Sol" 2015. aastal. 15. aprillil 2016 tuli välja tema uus singel "Sofia", mis sai üle maailma tuntuks. Mõlemad laulud pärinevad tema debüütsooloalbumilt "Eterno agosto", mis ilmus 2015. aasta augustis.


Mendelejevsk

Mendelejevsk on linn Venemaa Tatarstani Vabariigis, Mendelejevski rajooni keskus. Asub Tatarstani idaosas, 238 km pealinnast Kaasanist idas Kama paremal kaldal.

Asula tekkis 1868. aastal keemiatehase juurde Bondjužski külana. 1928 sai aleviks. 1967 sai linnaõigused ja nime Mendelejevsk Dmitri Mendelejevi auks.

2010. aasta rahvaloenduse andmetel olid 51,4% linnaelanikest tatarlased, 39% venelased, 3,1% udmurdid ja 3% marid.

Linnas on arenenud keemiatööstus.


Sudogda rajoon

Sudogda rajoon (vene keeles Судогодский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti keskosas. Rajooni keskus on Sudogda linn.

Rajoon piirneb põhjas Kameškovo rajooniga, kirdes Kovrovi rajooniga, idas Selivanovo rajooniga, lõunas Guss-Hrustalnõi rajooniga, läänes Sobinka rajooniga ja edelas Suzdali rajooniga.

Rajooni pindala on 2300 km². Elanike arv oli 2012. aastal 40 917, 2009. aastal 41 137 ja 2002. aastal 44 429.

Sudogda rajoonis on 205 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Sudogda linna) ja kuue külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsaim jõgi on Sudogda jõgi.


Biarmia

Biarmia või Bjarmia (ka Bjarmaland) on viikingiaegsetes saagades ja keskaja geograafias mainitud soome-ugri ajalooline piirkond, mis võis paikneda Valge mere lõunarannal ja Dvina jõe kallastel. Selle nimi tuleneb arvatavasti soome-ugri sõnast perm, mis tähendab "põrand".


Guss-Hrustalnõi rajoon

Guss-Hrustalnõi rajoon (vene keeles Гусь-Хрустальный район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti keskosas. Rajooni keskus on Guss-Hrustalnõi linn (ei kuulu Guss-Hrustalnõi rajooni koosseisu).

Rajoon piirneb põhjas Sudogda rajooniga, kirdes Selivanovo rajooniga, idas Melenki rajooniga, lõunas Rjazani oblastiga, läänes Moskva oblastiga ja loodes Sobinka rajooniga.

Rajooni pindala on 4300 km². Elanike arv oli 2012. aastal 43 819, 2009. aastal 44 775 ja 2002. aastal 50 813.

Guss-Hrustalnõi rajoonis on 184 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Kurlovo linna) ja kolmeteistkümne külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Guss, Kolp, Poll ja Puža.


Selivanovo rajoon

Selivanovo rajoon (vene keeles Селивановский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti idaosas. Rajooni keskus on Krasnaja Gorbatka alev.

Rajoon piirneb põhjas Vjazniki rajooniga, idas Muromi rajooniga, lõunas Melenki rajooniga, edelas Guss-Hrustalnõi rajooniga, läänes Sudogda rajooniga ja loodes Kovrovi rajooniga.

Rajooni pindala on 1388 km². Elanike arv oli 2012. aastal 18 439, 2009. aastal 19 105 ja 2002. aastal 21 330.

Selivanovo rajoonis on 184 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Krasnaja Gorbatka) ja nelja külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Kljazma ja Ušna.


New York Tribune Building

See oli tänapäevaks tegevuse lõpetanud ajalehe New-York Tribune peakontor. See oli üks esimesi liftiga kõrghooneid. Hoone lammutati linna moderniseerimise käigus 1966. aastal, et teha ruumi uuele kõrghoonele 1 Pace Plaza.

Algselt 9-korruseline Richard Morris Hunti projekteeritud historitsistlik hoone koos kellatorniga valmis aastal 1875. Aastatel 1903–1905 ehitati sellele arhitektuuribüroo D'Oench & Yost ja arhitekt L. Thouyardi projekti järgi 9 korrust peale – nii saavutas see oma 79-meetrise kõrguse. Hoone väline stiil koos kellatorniga säilis, kuid kõrgendatud kujul. See asus teiste ajalehetoimetuste peakontorite maja New York World Buildingu (samuti lammutatud) ja New York Times Buildingu vahel.


Ernst Laas

Ernst Laas (16. juuni 1837 Fürstenwalde, Brandenburg, Preisimaa – 25. juuli 1885 Straßburg, Saksamaa (nüüd Strasbourg, Prantsusmaa)) oli saksa filosoof.

Ta õppis Berliinis Friedrich Adolf Trendelenburgi käe all teoloogiat ja filosoofiat.

Sai Strasbourgi Ülikoolis filosoofiaprofessoriks.

Oma teoses "Kants Analogien der Erfahrung" (1876) kritiseeris ta Immanuel Kanti transtsendentalistlikku filosoofiat.

Tema peateoseks oli "Idealismus und Positivismus", mis ilmus kolmes köites aastatel 1879–1884.


New York Times Building (41 Park Row)

The New York Times Building on 16-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asub Lower Manhattani ärikeskuse südames, aadressil 41 Park Row, New Yorgi raekoja läheduses.

See oli aastatel 1889–1903 ajalehe The New York Times toimetuse peakontor. See on ainuke säilinud kõrghoone kunagisest ajalehetoimetuste peakontorite rivist Park Row kvartalis, mis oli 19. sajandi uudiste epitsenter. 1955. aastal lammutati linna moderniseerimise käigus lähedal asunud New York World Building ning 1966. aastal New York Tribune Building.

57 meetri kõrgune hoone valmis arhitekt George Browne Posti projekti järgi historitsistlikus uusromaani stiilis 1889. aastal. Ajaleht kolis aastal 1903 uude asukohta Times Square'il. Hoone ostis 1951. aastal ülikool Pace University, kes on seda kasutanud klassiruumide ja kontorina. 1999. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark).


Marvelė

Marvelė on Kaunase linnaosa, mis asub linna lääneosas Aleksotase valla territooriumil Nemunase kaldal. Marvelė piirneb idas Aleksotasega, üle Nemunase viib sild Veršvaisse.

Marvelė liideti Kaunasega osaliselt aastal 1926, osaliselt aga aastal 1946. Aastal 1951 sai linanosa omale raamatukogu. Aastal 2014 rajati sinna Kaunase kaubasadam


Park Row Building

Park Row Building (teatud ka kui Ivins Syndicate Building) on 30-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asub Lower Manhattani ärikeskuse südames, aadressil 15 Park Row. See oli aastatel 1899–1908 maailma kõrgeim hoone, mis oli ühtlasi üks esimesi, mida kutsuti pilvelõhkujaks.

119,2-meetri kõrgune terasstruktuuriga ja kaksikkuplitega hoone valmis arhitekt Robert Henderson Robertsoni kavandite järgi isepärases beaux-arts'i stiilis 1899. aastal.

1999. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark). 2005. aastal kanti hoone Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places).


Tirkiliškiai mõis

Tirkiliškiai mõis (leedu Tirkiliškių dvaras) on endine mõis Leedus Kaunases Aleksotase vallas Kazliškiai linnaosas.

Mõisa peahoone asub aadressil Kalvarijos g. 72, praktiliselt asub see linna piiril.

Mõis rajati XX sajandi alguses. Aastal 1928 ostis selle Leedu jurist ja poliitik Martynas Yčas. Tänapäeval on mõisakompleksi ümbrusse kerkinud arvukalt eramuid.

Säilinud on mõisa kahekorruseline puidust peahoone, samuti ka selle teine eluhoone, mõisa tall-tõllakuur, saun, pruulikoda ja ait. Alles on ka mõisa tiik. Mitmed mõisakompleksi kuulunud hooned on hiljem ümber ehitatud. Hävinud on mõisa teenijatemaja, laut ja sepikoda.


Arktika Riiklik Kunstide ja Kultuuri Instituut

Arktika Riiklik Kunstide ja Kultuuri Instituut (vene keeles Арктический государственный институт искусств и культуры) on kõrgkool Sahha Vabariigi pealinnas Jakutskis, üks Venemaa kultuuriministeeriumi valitsemisalas olevast 48 kõrgkoolist.

Instituut asutati 2000. aastal. Instituudi loomisel osalesid mitmed Sahha vabariigi tuntud kunsti- ja kultuuritegelased, sealhulgas Andrei Borissov, Artur Vassiljev, Aja Jakovleva, Albina Borissova-Kõtškina, Stepanida Borissova, Jefim Stepanov, Konstantin Mamontov ja Juri Spiridonov.

Instituut asub Jakutskis aadressil Ordžonikidze 4. Instituudi rektor on 2008. aastast dotsent Sargõlana Ignatjeva. Prorektor teadusuuringute ja rahvusvahelise tegevuse alal on filosoofiadoktor, professor Juri Kitov.

Instituudis õpib päevases ja kaugõppes üle 900 üliõpilase; nende seas on üliõpilasi väljastpoolt Sahhat – Hakassiast, Tõvast, Altai Vabariigist, Amuuri oblastist, Irkutski oblastist, Krasnojarski krai Evengi rajoonist ja Taimõri Dolgaani-Neenetsi rajoonist ning Kamtšatka krai Korjaki ringkonnast. Lühiajalisel stažeerimisel käivad seal üliõpilased välismaa kõrgkoolidest, mis kuuluvad Arktika Ülikooli liikmete hulka.


Muromi rajoon

Muromi rajoon (vene keeles Муромский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti idaosas. Rajooni keskus on Muromi linn (ei kuulu Muromi rajooni koosseisu).

Rajoon piirneb põhjas Gorohhovetsi rajooniga, idas Nižni Novgorodi oblastiga, lõunas Melenki rajooniga, läänes Selivanovo rajooniga ja loodes Vjazniki rajooniga.

Rajooni pindala on 1050 km². Elanike arv oli 2012. aastal 16 305, 2009. aastal 24 744 ja 2002. aastal 26 382.

Muromi rajoonis on 90 asulat, mis kuuluvad kahe külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Oka, Ušna, Motra ja Ilevna.


Arteesia hagijas

Arteesia hagijas on Prantsusmaalt pärinev koeratõug.

Tõug on saanud nime endise Põhja-Prantsusmaa provintsi Artois' (hollandi keeles Artesië) järgi.


St. Paul Building

St. Paul Building oli 26-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asus Lower Manhattani ärikeskuse südames Broadway ja Ann Streeti nurgal. Hoone sai nime üle tänava asunud kabeli St. Paul's Chapel järgi ning see oli oma aja üks kõrgeimaid hooneid.

Aastatel 1895–1898 valminud 96 meetri kõrguse ehitise projekteeris arhitekt George Browne Post historitsistlikus uusklassitsistlikus joonia stiilis. See lammutati ilma avaliku tähelepanuta linna moderniseerimise käigus 1958. aastal, et teha ruumi Western Electric Buildingule.


Langensalza medal

Langensalza medal on 30. juunil 1866 Hannoveri kuninga Georg V asutatud mälestusmedal, mida anti Langensalza lahingus (27. juunil 1866) osalenutele.


George B. Post

George Browne Post (15. detsember 1837 Manhattan New Yorgi osariik – 28. november 1913 Bernardsville New Jersey osariik) oli Ameerika Ühendriikide teenekas arhitekt, kes väljaõppinult viljeles beaux-arts'i traditsiooni uusbarokis.

Mitmed tema kõige iseloomulikumad projektid oli tehtud ärihoonetele, mille uuenenud nõudmised muutsid traditsioonilisi disainilahendusi. Paljud tema valminud ehitistest on tänapäevaks lammutatud, kuna asusid New Yorgi ja teiste linnade kinnisvaraliselt pidevalt arenevates piirkondades ehk ärikeskustes ning olid moderniseerimise käigus likvideeritavad. Mõned tema nüüdseks kadunud hooned olid ajastutruud eeskujud ja maamärgid.

Tema kaheksakorruseline Equitable Life Assurance Society hoone (1868–1870) oli esimene büroohoone, mis oli mõeldud liftide kasutamiseks. Lower Manhattani tänavas Dey Streetis asunud Western Union Telegraph Building (1872–1875) oli esimene 10-korruseline büroohoone, tulevastele kõrghoonetele eelkäijaks. New York World Building (1889–1890) oli mõnda aega kõrgeim hoone New Yorgis. Samuti projekteeris ta silmapaistvaid avalikke ja poolavalikke hooneid, mille hulka kuuluvad näiteks New York Stock Exchange Building, Bronx Borough Hall ja Wisconsini osariigi kapitoolium.

Ta oli Ameerika Arhitektide Instituudi VI president aastail 1896–1899, pälvides selle kuldmedali aastal 1911.


Rojā Chamankār

Rojā Chamankār (pärsia keeles روجا چمنکار; sündinud 20. mail 1981 Borāzjānis Būshehri provintsis Lõuna-Iraanis) on pärsia luuletaja, näitekirjanik, filmitegija ja tõlkija.


Elektrik (ajakiri)

Elektrik oli elektrotehniline ajakiri, mida andis välja Tallinna Elektrikute Ühing aastail 1935–1937. Ajakirja vastutav toimetaja oli Oskar Gerber. Ajakirja ilmumissagedus oli 6 korda aastas, kokku ilmus 14 numbrit.


Gorohhovetsi rajoon

Gorohhovetsi rajoon (vene keeles Гороховецкий район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti idaosas. Rajooni keskus on Gorohhovetsi linn.

Rajoon piirneb põhjas Ivanovo oblastiga, idas Nižni Novgorodi oblastiga, lõunas Muromi rajooniga ja läänes Vjazniki rajooniga.

Rajooni pindala on 1487 km². Elanike arv oli 2012. aastal 22 739, 2009. aastal 23 109 ja 2002. aastal 25 832.

Gorohhovetsi rajoonis on 146 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Gorohhovetsi linna) ja kolme külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Oka ja Kljazma.


Aime Sügis

Aime-Ingrid Sügis (neiuna Aime Rulli; 21. jaanuar 1935 Tallinn – 29. august 2017) oli Eesti keemik ja poliitik.

Ta lõpetas aastal 1958 Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna silikaatide tehnoloogia erialal. Ta töötas Silikaatbetooni Teadusliku Uurimise Instituudis, hiljem Keemia Instituudis.

Aime Sügisest sai tervislike eluviiside ja taimetoitluse propageerija ning rohelise mõtteviisi toetaja.

Aime Sügis kandideeris 1992. aasta Riigikogu valimistel Valimisliidus Eesti Kodanik (selle moodustasid Eesti Vabariigi Partei ja Noarootsi Tervisliku Eluviisi Selts). Ta sai 69 häält ning osutus valituks. Ta oli 1992–1995 VII Riigikogu liige. 1994. aasta kevadel liitus Sõltumatute fraktsiooniga, kus viimased kuud oli aseesimees. Töötas majanduskomisjonis.


Nikomachose eetika

"Nikomachose eetika" (vanakreeka ἠθικὰ Νικομάχεια (ēthiká Nikomácheia)) on kolmest Aristotelese nime all pärandunud eetikat käsitlevast kirjutisest kõige tähtsam.

Et mõned selle raamatud on ühised "Eudemose eetikaga", siis ei ole võib-olla Aristoteles ise seda meieni jõudnud kujul koostanud.

Pole selge, miks teosel on niisugune pealkiri. Nii Aristotelese poeg kui ka isa kandsid Nikomachose nime, aga mõeldud võib olla ka kedagi kolmandat.


Mary Haas

Mary Rosamund Haas (23. jaanuar 1910 – 17. mai 1996) oli ameerika keeleteadlane, kes uuris põhjaameerika indiaani keeli ja tai keelt ning tegeles ajaloolise keeleteadusega.

Ta oli 1963. aastal Ameerika Keeleteaduse Seltsi president.


Valeri Konovalov

Valeri Konovalov (sündinud 20. juunil 1952 Tallinnas) on endine Eesti NSV julgeolekutöötaja ja ettevõtja.

2007. aastast on ta Keskerakonna liige.


Pürenee mäestikukoer

Pürenee mäestikukoer on Prantsusmaalt pärinev koeratõug.

Esimesed täpsed kirjeldused sellest koerast avaldati krahv de Bylandt'i raamatus aastal 1897.


Marva mõis

Marva mõis (leedu Marvos dvaras; ka Marvelė mõis, leedu Marvelės dvaras) on endine mõis Leedus Kaunases Aleksotase vallas Marvelė linnaosas. Mõisa peahoone asub aadressil Marvelės g. 192, praktiliselt asub see Via Baltica ääres.

Kohanime Marva on esimest korda mainitud aastal 1514, ent mõis rajati sinna arvatavasti XVI sajandil. XVIII sajandi alguses, Põhjasõja ajal laastasid mõisa Rootsi väed. Aastal 1795 läks mõis Preisimaa valdusse ja mõisa omanikeks said sakslased. Aastast 1815 sai mõisa omanikuks Venemaa kindral Šahhovski. Hiljem kuulus see preisi päritolu Lorchedele ja vendadele Gavronskistele. Aastal 1889 sai mõisa omanikus Vene vägede polkovnik Wojciech Falewicz, kellest aastal 1918 sai Poola kindral. Esimese maailmasõja ajal oli mõisas Paul von Hindenburgi residents.

Pärast sõda konfiskeeriti mõisa maad, kuna selle omanik oli Poola sõjaväelane. Suurem osa maadest jagati laiali. Mõisa peahoone koos järelejäänud 80 hektari suuruse maaga läks Petras Maikauskase valdusse. Osa mõisa hoonetest jäi aga konfiskeeritud maadele.

Aastal 1920 rajas Leonas Gogelis mõisa juurde bakterioloogia- ja seroloogiajaama, mis oli Leedu alade esimene mikrobioloogia labor. Seal kavatseti hakata tootma vaktsiine, selle tarbeks oli kavas remontida mõisa laut ja tall. Epideemia taandudes sealne jaam suleti, selle inventar anti aga üle Vytautas Suure Ülikooli meditsiiniteaduskonnale.

Petras Maikauskase valdustesse rajati 1930. aastatel vanadekodu, aastal 1940 aga kurtide instituut. Teise maailmasõja ajal asus mõisas haigla, hiljem aga lasteaed. Aastast 1961 sai mõisakompleksi omanikuks Aleksandras Stulginskise Ülikool, peahoones asus selle töötajate lasteaed.

Mõisakompleksi jaoks kujunes katastroofiliseks aasta 1991, mil sinna rajati linna veepuhastusjaam. Algul jäi mõisakompleks veepuhastusjaama sanitaartsooni, mistõttu sealsed hooned jäid tühjalt seisma. Aastal 1996 lisati mõisakompleks erastatava kinnisvara nimekirja, kuid kuna selle pärijad Argentinas ja Austraalias taotlesid hoonete tagastamist, peatati erastamisprotsess. Aastal 1997 tagastatigi hooned pärijatele, kuid enne, kui need jõudsid hakata hooneid korda tegema, põles mõisa peahoone maha. Aastal 2001 panid omanikud mõisakompleksi enampakkumisele, kuid see kukkus läbi, kuna nõukogude ajal mõisakompleksi juurde rajatud muude hoonete (tallid, garaažid, laohooned) tõttu tekkisid hoonete müügil juriidilised probleemid.

Hoonetest on säilinud mõisa tall ja kaks lauta. Peahoone, ait ja kaks teenijatemaja on lagunenud. Mõisakompleksi juurde viiv tee on kujundatud alleena.

Aastal 2014 tähistati Marvelės Marva asumi viiesajandat aastapäeva. Sellega seoses pandi mõisa juurde viiva tee otsa juurde teadetetahvel, kus tutvustatakse Marva mõisa ajalugu.


Melenki rajoon

Melenki rajoon (vene keeles Меленковский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Melenki linn.

Rajoon piirneb põhjas Selivanovo rajooniga, kirdes Muromi rajooniga, idas Nižni Novgorodi oblastiga, lõunas Rjazani oblastiga ja läänes Guss-Hrustalnõi rajooniga.

Rajooni pindala on 2221 km². Elanike arv oli 2012. aastal 35 880, 2009. aastal 37 348 ja 2002. aastal 41 125.

Melenki rajoonis on 184 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Melenki linna) ja kuue külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Oka ja Unža.


Maryam al-‘Ijlīyah

Al-'Ijlīyah bint al-'Ijlī al-Asțurlābī (araabia keeles العجلية بنت العجلي الأسطرلابي), tuntud ka kui Maryam Asţurlābī (مریم اسطرلابی ), oli 10. sajandi naisastronoom ja astrolaabide valmistaja. Ta oli pärit Aleppost. Tema elust on vähe teada ja teda mainitakse ainult Ibn an-Nadīmi raamatus.

Ta oli astrolabist al-'Ijlī al-Asțurlābī tütar. Ibn an-Nadīmi andmetel oli ta Nasţūluse õpilane (tilmīthah).

Al-'Ijlīyah konstrueeris ja valmistas astrolaabe. Tema tööandja oli Aleppo emiir Sayf al-Dawlah (valitses 944–967).


Maryam Heydarzādeh

Maryam Heydarzādeh (pärsia keeles مریم حیدرزاده) (sündinud 20. novembril 1977 Teheranis) on Iraani luuletaja, laulukirjutaja ja laulja.


Mona Borzūī

Mona Borzūī (pärsia keeles مونا برزویی; sündinud 9. mail 1984) on Iraani luuletaja ja laulukirjutaja.

Ta on tuntud romantiliste laulusõnade, eriti lauljatele Ebi ja Shadmehr Aghili kirjutatute poolest.


Sobinka rajoon

Sobinka rajoon (vene keeles Собинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti keskosas. Rajooni keskus on Sobinka linn.

Rajoon piirneb põhjas Jurjev-Polski rajooniga, kirdes Suzdali rajooniga, idas Sudogda rajooniga, kagus Radužnõi kinnise linnaga, lõunas Guss-Hrustalnõi rajooniga, edelas Moskva oblastiga, läänes Petuški rajooniga ja loodes Koltšugino rajooniga.

Rajooni pindala on 1524 km². Elanike arv oli 2012. aastal 58 011, 2009. aastal 58 596 ja 2002. aastal 24 864.

Sobinka rajoonis on 198 asulat, mis kuuluvad kolme linnaasunduse (Lakinski ja Sobinka linna ning Stavrovo alevi) ja üheksa külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Kljazma, Vorša ja Kolokša.


Meelis Arulepp

Meelis Arulepp (sündinud 9. mail 1965 Tallinnas) on eesti animafilmirežissöör ja animaator.

Ta on õppinud Tartu 10. Keskkoolis ja lõpetanud 1984. aastal Tartu Kõrgema Kunstikooli.

Arulepp on töötanud animatsioonistuudiotes Stuudio B, Eesti Joonisfilm, Trickfilm Hamburg jne. ning teinud kaastööd Taani, Prantsusmaa, Hispaania, USA, Norra, Suurbritannia, Saksa, Ungari ja Kanada animastuudiotele.

1994. aastal oli Arulepp üks ettevõtte A Film Eesti asutajaid ning töötab tänini selle kunstilise juhina. Ta on illustreerinud raamatuid ja osalenud enam kui 250 reklaamfilmi loomises.

2002. aastal uuendas ta Eesti Televisiooni lastesaadete logo – Telepoisi. Tema karikatuure on ilmunud väljaandes Edasi.org.


Andrei Krivošapkin

Andrei Vassiljevitš Krivošapkin (vene keeles Андрей Васильевич Кривошапкин; sündinud 17. oktoobril 1940 Kobjai rajoonis Jakuudi ANSV-s) on eveeni rahvusest Sahha poliitik (rahvasaadik), ühiskonnategelane ja eveeni kirjanik, Sahha rahvakirjanik.

Ta oli aastatel 1990–1993 Vene NFSV rahvasaadik ja on Sahha (Jakuutia) Vabariigi parlamendi Il Tümene rahvasaadik alates selle loomisest. 2008. aastast on ta Il Tumeni aseesimees.

Ta alustas kirjanduslikku tegevust 1962. aastal. Esimene raamat – "Opo" ("Опо") – ilmus 1969. aastal eveeni keeles. 1982. aastal valiti ta NSV Liidu Kirjanike Liidu liikmeks.


Petuški rajoon

Petuški rajoon (vene keeles Петушинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Petuški linn.

Rajoon piirneb põhjas Koltšugino rajooniga, idas Sobinka rajooniga, lõunas Moskva oblastiga ja loodes Kiržatši rajooniga.

Rajooni pindala on 1692 km². Elanike arv oli 2012. aastal 67 384, 2009. aastal 64 047 ja 2002. aastal 69 364.

Petuški rajoonis on 160 asulat, mis kuuluvad viie linnaasunduse (Kosterjovo, Petuški ja Pokrovi linna ning Volginski ja Gorodištši alevi) ning kolme külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Kljazma, Bolšaja Ušma, Pekša ja Volga.


Park Row

Park Row on edela-kirdesuunaline tänav Lower Manhattanil, mis asub Financial Districti ärikeskuses Civic Centeri linnajaos, Chinatowni naabruses. See piirneb City Hall Parkiga.

Tänavat on kutsutud hüüdnimega Newspaper Row, kuna sajand tagasi asusid seal mitmed ajalehetoimetuste peakontorid, millest mõned on tänapäevaks lammutatud. See oli 20. sajandi vahetuse maailmauudiste suurim keskus.


Oja tänav (täpsustus)

Oja tänav on paljudes Eesti asulates.

Oja tänav on tänav Are alevikus. Oja tänav on tänav Aseri alevikus. Oja tänav on tänav Audru alevikus. Oja tänav on tänav Elvas. Oja tänav on tänav Haapsalus. Oja tänav on tänav Jõhvis. Oja tänav on tänav Järvakandi alevis. Oja tänav on tänav Kallastel. Oja tänav on tänav Kehtna alevikus. Oja tänav on tänav Kihelkonna alevikus. Oja tänav on tänav Kiisa alevikus. Oja tänav on tänav Kiiu alevikus. Oja tänav on tänav Kilingi-Nõmmes. Oja tänav on tänav Kiviõlis. Oja tänav on tänav Kolkja alevikus. Oja tänav on tänav Kõpu alevikus. Oja tänav on tänav Kärdlas. Oja tänav on tänav Leisi alevikus. Oja tänav on tänav Lihulas. Oja tänav on tänav Narvas. Oja tänav on tänav Nasva alevikus. Oja tänav on tänav Nõo alevikus. Oja tänav on tänav Puka alevikus. Oja tänav on tänav Põlvas. Oja tänav on tänav Pärnus. Oja tänav on tänav Rakveres. Oja tänav on tänav Roiu alevikus. Oja tänav on tänav Räpinas. Oja tänav on tänav Saku alevikus. Oja tänav on tänav Sindis. Oja tänav on tänav Suure-Jaanis. Oja tänav on tänav Sõmeru alevikus. Oja tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Pikaliiva asumis. Oja tänav on olnud Tallinnas asuva Uue Maailma tänava nimi. Oja tänav on tänav Tootsi alevikus. Oja tänav on tänav Tõrvas. Oja tänav on tänav Uuemõisa alevikus. Oja tänav on tänav Valgas. Oja tänav on tänav Veriora alevikus. Oja tänav on tänav Viru-Nigula alevikus. Oja tänav on tänav Võrus. Oja tänav on tänav Võsu alevikus.


Romainiai mõis

Romainiai mõis (leedu Romainių dvaras) on endine mõis Leedus Kaunases Šilainiai vallas Romainiai linnaosas ja Kaunase rajooni Užliedžiai valla Romainiai külas. Mõisa peahoone asub Kaunases aadressil Romainių g. 67.

Mõis rajati XVI sajandil, toona valmis ka selle peahoone. Mõisa õitsenguaeg saabus aga XVII sajandil, mil selle omanikuks sai Vitebski kastellaan Simonas Sirutis. Tema lasi vana hoone restaureerida. Hoonele lisati marmortrepid, valmisid hoone põhjaserva ehtivad sambad, luksuslikud vannitoad, uhkete freskodega saal. Toona sai hoone ka keskkütte. Arvatakse, et hoone keldris asusid ruumid vangistatud pärisorjadele.

XVIII sajandi keskpaigas sai mõisa omanikuks Kosciuszko ülestõusus osalenud Karolis Prozoras. Tema poeg osales Novembriülestõusus, kui ülestõusnud lüüa said, suundus ta Prantsusmaale.

Järgmiseks omanikuks oli Adomas Medekša, seejärel läks mõis Tyszkiewiczite valdusse. Seejärel ostis mõisa tsaariarmee polkovnik Alexandre von Waxeliga. Too oli abielus Aleksei Lvovi tütrega. Lvov ise veetis selles mõisas oma üheksa viimast eluaastat. Esimese maailmasõja ajal asusid mõisas Saksa väeosad, von Waxel ise suundus aga elama Veliuonasse.

Sõja järel müüs Leedu riik mõisa kindral Jonas Galvydis-Bykauskasele, mõisa hooned läksid aga Kaunase tuberkuloosivastase võitluse ühingule. Aastal 1936 rajati peahoonesse tuberkuloosidispanser. Nõukogude ajal oli hoone kasutusel kohaliku kolhoosi kultuurimaja, algkooli ja Veterinaarakadeemia õppehoonena.

Peahoone on tänapäeval ainus hoone, mis mõisakompleksist säilinud on. See on muudetud korterelamuks. Lisaks on mõisakompleksist säilinud tiik.


Digestiiv

Digestiiviks (lad. digestivus, prant. digestif «aine, mis aitab seedimist) nimetatakse tumedaid alkohoolseid jooke, millega lõpetatakse peoõhtut. Arvatakse, et see jook aitab seedimist.

Võrreldes aperitiiviga on digestiiv kangem. Kombe kohaselt pakutakse aperetiividena heledaid ja digestiividena tumedaid jooke.

Tihti kasutatakse digestiiviks viskit, brändit või konjakit. Samuti võivad digestiiviks olla liköörid ja palsamid, samuti kangestatud veinid, näiteks heres, madeira või portvein. Arvatakse, et digestiiv tuleb kombineerida varem tarbitud söögikäigus jookidega. Näiteks kui süües joodi õlut, siis digestiiviks pigem sobiks viski aga mitte konjak või kalvados.

Digestiivina kasutatakse mõningaid kokteile.

Tihti pärast sööki joodavat teed või kohvi digestiiviks ei loeta.


Alaska malamuut

Alaska malamuut on Ameerika Ühendriikidest Alaskalt pärinev arktiline koeratõug. Kuulub spitsilaadsete tõugude hulka. Tõugu peetakse üheks maailma vanimaks. Beringi väina ületasid alaska malamuudi eellased väidetavalt enam kui 4000 aastat tagasi.


Jurjev-Polski rajoon

Jurjev-Polski rajoon (vene keeles Юрьев-Польский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Jurjev-Polski linn.

Rajoon piirneb põhjas Ivanovo oblastiga, idas Suzdali rajooniga, kagus Sobinka rajooniga, lõunas Koltšugino rajooniga, läänes Aleksandrovi rajooniga ja edelas Jaroslavli oblastiga.

Rajooni pindala on 1910 km². Elanike arv oli 2012. aastal 36 744, 2009. aastal 37 378 ja 2002. aastal 39 023.

Jurjev-Polski rajoonis on 149 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Jurjev-Polski linna) ja kolme külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Selekša ja Kolokša.


Kumushning Ko'zi Manda

"Kumushning Ko'zi Manda" on Feruza Jumaniyozova debüütalbum. Avaldati 2003. aastal RizaNovaUZ plaadifirmalt.


Lõbbus Juttustaja armsaks aeawiteks

Lõbbus Juttustaja armsaks aeawiteks, oli Perno Postimees lisaleht, mis ilmus 1865 juulist kuni 1866, sagedusega kaks korda kuus. Ajalehte oli võimalik tellida ka põhilehest eraldi. Väljaandjaks oli Friedrich Wilhelm Borm ja toimetajaks Berend Gildenmann. Valdava osa lisalehe mahust hõlmas Napoleon I elulugu ja tema Venemaa sõjakäigu kirjeldus, lisaks oli seal juttu ka Napoleon III, Napoleoni I õemehest Joachim Murat, Giuseppe Garibaldi, George Washingtoni ja James Watti eludest ning tegevustest. Kokku ilmus 48 numbrit.


Eesti politseiprefektide loend

Eesti politseiprefektide loend sisaldab Eesti politsei politseiprefektide loetelu aastail 1926–1940.

4. novembril 1925 vastu võetud Politseiasutuste kujundamise määruse alusel loodi alates 1. jaanuarist 1926 seniste välispolitsei maakonna ja linna (Tallinna, Tartu ja Narva) politseiringkondade asemele prefektuurid (Tallinna-Harju, Tartu-Valga, Rakvere-Paide, Lääne-Saare, Pärnu, Viljandi, Võru, Petseri ja Narva).

25. märtsil 1927 vastu võetud määruse alusel nimetati Rakvere-Paide prefektuur ümber Viru-Järva prefektuuriks, sellega ühendati Narva prefektuur, Viljandi ja Pärnu prefektuur liideti (Viljandi-Pärnu prefektuur).

8. jaanuaril 1932 vastu võetud määruse alusel asutati Petseri-Võru (senise Võru-Petseri prefektuuri asemele) ja muudeti taas iseseisvaks Narva prefektuur.

Alates 1. aprillist 1935 nimetati senine raudteede politseikomissar Raudteede prefektiks.

Seoses Nõukogude Liidu sõjaväebaasidega lahutati 13. oktoobril 1939 Lääne-Saare prefektuur Lääne ja Saare prefektuuriks.


Sarjaja

Ajakirja levitati tasuta koos ajalehtedega Päevaleht, Aeg ja Koit. Ajakiri ilmus sagedusega 1 kord kuus. Väljaandjad olid Juhan Luiga ja Bernhard Mäns. Vastutavad toimetajad olid Georg Eduard Luiga ja T. Kurrikoff (1912 nr 3–10).

1914. aastal oli ajakirja alapealkirjaks "Piltidega pilke- ja naljaleht 1914". Väljaannet trükiti Tallinna trükikojas "Pert".


Sizniki San'atim, Sizniki Qalbim

"Sizniki San'atim, Sizniki Qalbim" on poplaulja Feruza Jumaniyozova viies stuudioalbum. Avaldati 2007.


Ikkimizga G'animatdur Ishq

"Ikkimizga G'animatdur Ishq" on Usbekistani poplaulja Feruza Jumaniyozova kuues stuudioalbum. Avaldati aastal 2008.


Kiržatši rajoon

Kiržatši rajoon (vene keeles Киржачский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Kiržatši linn.

Rajoon piirneb kirdes Koltšugino rajooniga, kagus Muromi rajooniga, lõunas ja läänes Moskva oblastiga ning loodes Aleksandrovi rajooniga.

Rajooni pindala on 1135 km². Elanike arv oli 2012. aastal 41 104, 2009. aastal 40 768 ja 2002. aastal 45 188.

Kiržatši rajoonis on 149 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Kiržatši linna) ja nelja külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Kiržatš, Šerna ja Dubna.


Shoira Otabekova

Shoira Otabekova (ka Şoira Otabekova) (aserbaidžaani keeles Şaire Atabekova, vene keeles Шоира Отабекова) on Usbekistani laulja.


Palusalu (perekonnanimi)

Palusalu on eesti perekonnanimi.

Palusalu on eestistatud perekonnanimi (endine Trossmann) Tallinn linnas ja Saulepi vallas Varbla kihelkonnas Läänemaal.

Kristjan Palusalu laskis nime kanda perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 284 all.


Aleksandrovi rajoon (Vladimiri oblast)

Aleksandrovi rajoon (vene keeles Александровский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Aleksandrovi linn.

Rajoon piirneb põhjas Jaroslavli oblastiga, idas Jurjev-Polski rajooniga, kagus Koltšugino rajooniga, lõunas Kiržatši rajooniga ja läänes Moskva oblastiga.

Rajooni pindala on 1834 km². Elanike arv oli 2012. aastal 113 414, 2009. aastal 115 299 ja 2002. aastal 55 207.

Aleksandrovi rajoonis on 233 asulat, mis kuuluvad nelja linnaasunduse (Aleksandrovi, Karabanovo ja Strunino linna ning Balakirevo alevi) ja nelja külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Bolšaja Dubna, Bolšoi Kiržatš ja Malõi Kiržatš.


Lutsu tänav (Viljandi)

Lutsu tänav on tänav Viljandi kesklinnas.

Tänav algab Johan Laidoneri platsilt, kulgeb lõunakirde suunas ja lõpeb Pikal tänaval. Tänava pikkus on 117 m.

Lutsu tänaval asub Viljandi Vaba Waldorfkool (Lutsu 3) ja ehitismälestis Villa Engelhardt (Lutsu 5).


Eero Vihman

Eero Vihman (19. detsember 1927 – 18. detsember 2000) oli eesti päritolu Ameerika Ühendriikide keeleteadlane ja amerikanist, kes dokumenteeris ja kirjeldas pomo keeli.


Spiridon Grigorjev

Spiridon Aleksejevitš Grigorjev (vene keeles Спиридон Алексеевич Григорьев; 12. detsember 1910 Hangalassõ uluss, Jakuudi oblast – 1986 Jakutsk) oli jakuudi teatrilavastaja, näitleja ja teatripedagoog, Vene NFSV rahvakunstnik.

Ta oli esimene jakuudi rahvusest kutseline teatrilavastaja. Ta oli kauaaegne Jakuudi draamateatri (hilisem Jakuudi muusika- ja draamateater) kunstiline juht (aastatel 1933–1935, 1938–1942 ja 1943–1961). Ta on teinud üle saja lavastuse. Ta on tegutsenud ka teatripedagoogina teatri draamastuudios.


Aukštoji Freda mõis

Aukštoji Freda mõis (leedu Aukštosios Fredos dvaras; ka Freda mõis, leedu Fredos dvaras) on endine mõis Leedus Kaunases Aleksotase vallas Freda linnaosas. Mõisa peahoone asub aadressil Ž. E. Žilibero g. 6.

1673. aastal andis Krzysztof Zygmunt Pac itaalia arhitektile Lodovico Fredole töö eest Pažaislise kloostri rajamisel parunitiitli ja maad, millest kujunes Aukštoji Freda mõis. Mõisa nimi tuleneb arhitekti nimest. Sealse mõisakompleksi rajas siiski Józef Godlewski, kelle valdusse see mõis läks 1795. aastal. XIX sajandi keskel kuulus see Gawrońskitele, Kaunase kindluse rajamise järel sai mõisast aga riigimõis.

Sealse mõisa peahoones elas Kaunase kindluse esimene komandant Oskar von Klemm, teised hooned muudeti kasarmuteks. Sisuliselt kujunes mõisakompleks suurtükiväelaste asulaks. Mõisa parki rajati reduut, valdustesse rajati teed ja raudtee, sinna ehitati sõdurite tarbeks ka õigeusu kirik. Mõisakompleksist ida pool asuv põld võeti kasutusele suurtükiväe harjutusväljakuna. Lisaks rajati mõisa juurde aastal 1880 sõjaväekalmistu, 0,6 hektari suurune matmisplats õigeusu kiriku juures, mis suleti 1952. aastal. Esimese maailmasõja ajal maeti sinna nii sõjas langenud Vene kui ka Saksa sõdureid.

Mõisa peahoone on XIX sajandi algul valminud klassitsistlik hoone. 1920. aastal rajati sinna põllumajandus-aianduskool. Nõukogude ajal oli see Kaunase Mitšurini-nimelise sovhoostehnikumi õppehoone.

Lisaks peahoonele on säilinud muidki mõisakompleksi kuulunud hooneid. Alles on kaks kontorihoonet, kolm teenijatemaja ja kaks elumaja, lisaks tall, tall-tõllakuur, kaks kasvuhoonet, paviljon ja õigeusu kiriku varemed. Hävinud on mõisa keldrihoone.

Mõisakompleksi juurde XIX sajandi teisel poolel rajatud park asub peahoonest läänes. Seal asub neli tiiki, mis õhust vaadatuna annavad Józef Godlewski initsiaalid J ja G. 1923. aastal rajati sinna Kaunase botaanikaaed, mis tänapäeval allub Vytautas Suure Ülikoolile.


Raivo Rimm

Raivo Rimm (sündinud 23. novembril 1967 Valgas) on eesti teleajakirjanik.

Raivo Rimm on Kanal 2 uudistesaate "Reporter" reporter ja liiklussaate "Rooli võim" saatejuht.

Ta alustas ajakirjanikutööd raadiojaamas Raadio Ruut 1. mail 1994.

31. juulil 1997 asus ta eratelejaamas TV 1 tööle spordiuudiste diktorina.

Ta on töötanud raadiojaamade Raadio 2 ja Kuku Raadio spordiuudiste toimetaja ja saatejuhina.

Raivo Rimm on Niitvälja Golfiklubi volikogu liige ja Eesti Golfiliidu võistlusspordi toimkonna liige.


Vassili Mestnikov

Vassili Vassiljevitš Mestnikov (vene keeles Василий Васильевич Местников; 14. jaanuar (vkj 1. jaanuar) 1908 Jakutsk, Jakuudi oblast – 18. oktoober 1958) oli jakuudi teatrilavastaja, näitleja ja teatripedagoog, NSV Liidu rahvakunstnik.

Ta oli aastatel 1935–1938 ja 1942–1943 Jakuudi draamateatri kunstiline juht ja pealavastaja. Ta on tegutsenud ka teatripedagoogina ning tõlkinud näidendeid vene keelest jakuudi keelde.

1940. aastal tõi ta lavale koostöös näitekirjanik Dmitri Sivtsevi ja heliloojate Mark Žirkovi ja Genrihh Litinskiga valminud esimese jakuudi muusikalise draamalavastuse "Djurulujar Njurgun Bootur" ("Дьурулуйар Ньургун Боотур", 'Tarmukas Njurgun Bootur') samanimelise olongho ainetel (hiljem, 1947. aastal, loodi samanimeline ooper).


Toomas Uudeberg

Toomas Uudeberg (sündinud 16. jaanuaril 1960) on Eesti kohalik poliitik.

Ta on pärit Uudekülast Kubja talust. Aastal 1983 lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia mehhaniseerimise eriala.

Aastatel 1983–1996 oli ta tegev Tamsalu piirkonna põllumajanduses (osakonnajuhataja, peainsener).

Aastail 1993-1996 oli ta Tamsalu Vallavolikogu esimees, 1996–2004 Tamsalu vallavanem, 2004–2005 Tamsalu linnapea, 2006–2015 Tamsalu vallavanem, 2015-2017 Tamsalu Vallavolikogu esimees, 2017-2018 Tapa Vallavolikogu esimees.

Toomas Uudebergil märkimisväärne isiklik panus rahvuslike monumentide rajamisel endises Tamsalu vallas (Vistlas, Naisteväljal).


Lelde Dreimane

Lelde Dreimane (sündinud 2. detsembril 1989 Riias) on läti näitleja ja modell.

2015. aastal lõpetas ta Läti Kultuuriakadeemia näitekunsti erialal. Samast aastast alates töötab Lelde Dreimane Läti Kunstiteatri näitlejana.


Raul Öpik

Raul Öpik (sündinud 3. juulil 1951 Mustjala vallas) on eesti purilendur, kolonelleitnant erus ja poliitik.

Öpik lõpetas 1977 Tartu Ülikooli bioloogina. Ülikooli ajal hakkas harrastama purilendu. Ta osales 1993. aasta purilendamise maailmameistrivõistlustel Eesti võistkonna kaptenina. 1993–1995 oli Öpik Eesti Lennuspordi Föderatsiooni aseesimees. Ta on avaldanud purilennuteemalisi kirjutisi. 1976–1978 töötas ta Võrumaal ja 1978–1979 Tallinnas kalakasvatajana. 1988–1993 oli ta õpetaja Kopli Kunstikeskkoolis.

1993–1994 oli Öpik kaitsejõududes juhttöötaja. 1994. aastal oli ta kaitseministri kandidaat. 1996. aastal oli ta Kaitseministeeriumi rahvusvaheliste suhete osakonna rahuvalve laua juhataja. 2002. aastal oli ta Rahuoperatsioonide Keskuse staabiülem, major. Ta on Eesti Eruohvitseride Kogu liige.

Ta on lahutatud ja tal on üks tütar.

Ta on Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige alates 2013. Ta on valitud EKRE Ida-Tallinna ringkonna esimeheks.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 36 häält ning ei osutunud valituks.


Kai (koeratõug)

Kai on Jaapanist pärinev koeratõug.

Tõug on saanud nime Yamanashi prefektuuri territooriumil asunud Kai provintsi (甲斐国) järgi.


Margus Välja

Margus Välja (sündinud 18. märtsil 1958 Tallinnas) on eesti ajakirjanik.

Lõpetanud Haapsalu 1. keskkooli 54. lennu 1976. aastal ja Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal 1991. aastal.

Elanud Haapsalus ja töötanud seal ilmunud ajalehe Läänlane toimetuses a-il 1978–92 korrespondendi, osakonnajuhataja ja tegevtoimetajana; Tallinnas töötanud Eesti ajalehtede Rahva Hääl, Eesti Sõnumid ja Sõnumileht toimetuses 1992–96 erikorrespondendina. Olnud (1997. a) riigiametnik Tallinnas kaitseministeeriumi avalike suhete büroo juhataja.

Tegev vabakutselise ajakirjaniku ja toimetajana Eestis ja USA-s. Töötanud internetiettevõtete juures Californias Mountain View's ja Sunnyvale'is.

Kirjutisi ja fotosid ilmunud peamiselt Eesti ajalehtedes, ajakirjades ja veebiväljaannetes, s.h al a 2008 Ameerika-eestlastest ning elust ja sündmustest USA-s. Aastail 2009–11 oli tegev veebiväljaande – Los Angelese Eesti Seltsi häälekandja, infokirja Los Angelese Eestlased juures. Esines fotonäitusega "Ajalehepildid Ameerikast. Uudisloo vaateline pool. Haapsalust pärit kirjutav ajakirjanik pildistab New Yorgis, Los Angeleses, San Franciscos ja Silicon Valleys 2008–2015", mis oli eksponeeritud Haapsalu kultuurikeskuses 2015. aasta juulis–augustis.


Kishū

Kishū on Jaapanist pärinev koeratõug.

Tõug on saanud nime tänapäeva Wakayama ja Mie prefektuuri territooriumil asunud Kii (紀伊国) ehk Kishū (紀州) provintsi järgi.


Koltšugino rajoon

Koltšugino rajoon (vene keeles Кольчугинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Koltšugino linn.

Rajoon piirneb kirdes Jurjev-Polski rajooniga, kagus Sobinka rajooniga, lõunas Petuški rajooniga, läänes Kiržatši rajooniga ja loodes Aleksandrovi rajooniga.

Rajooni pindala on 1170 km². Elanike arv oli 2012. aastal 55 581, 2009. aastal 55 890 ja 2002. aastal 58 464.

Koltšugino rajoonis on 143 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Koltšugino linna) ja viie külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsaim jõgi on Pekša.


Shiba

Shiba on Jaapanist pärinev koeratõug.

Koera kasutatakse jahikoerana linnu- ja väikeuluki küttimisel, samuti seltsikoerana.


Vjazniki rajoon

Vjazniki rajoon (vene keeles Вязниковский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Vjazniki linn.

Rajoon piirneb põhjas Ivanovo oblastiga, idas Gorohhovetsi rajooniga, lõunas Selivanovo rajooniga ja läänes Kovrovi rajooniga.

Rajooni pindala on 2251 km². Elanike arv oli 2012. aastal 78 932, 2009. aastal 81 907 ja 2002. aastal 50 692.

Vjazniki rajoonis on 231 asulat, mis kuuluvad kolme linnaasunduse (Vjazniki linna ning Nikologorõ ja Mstjora alevite) ja nelja külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Kljazma, Luhh ja Suvoroštš.


Aleksandrovi rajoon

Aleksandrovi rajoon (Vladimiri oblast), rajoon Vladimiri oblastis Aleksandrovi rajoon (Orenburgi oblast), rajoon Orenburgi oblastis Aleksandrovi rajoon (Permi krai), rajoon Permi krais Aleksandrovi rajoon (Stavropoli krai), rajoon Stavropoli krais Aleksandrovi rajoon (Tomski oblast), rajoon Tomski oblastis


Bombay Dreams

"Bombay Dreams" on Aneela Mirza ja Rebecca Zadigi debüütsingel. See avaldati aastal 2004. Laul oli Aneela Mirza albumil "Mahi".

Aastal 2005 ilmus sellest laulust Arashi versioon tema debüütalbumil "Arash".


Papillon

Papillon ehk kontinentaalne kääbusspanjel on Prantsusmaalt pärinev koeratõug.

Tõug on saanud nime oma püstiste suurte kõrvade järgi, mis meenutavad liblikatiibu.

Sama tõu lontkõrvalist isendit kutsutakse phaleniks (prantsuse keeles 'ööliblikas').

Pärast prantsuse revolutsiooni sattus tõug põlu alla, kuna varem olid seda tõugu koerad kuulunud kuninganna Marie Antoinette'ile.

Tihti aetakse tõugu segamini pikakarvalise chihuahua'ga, sest välimuselt näevad nad sarnased välja. Tegelikult on tegu siiski üpriski teise tõuga, kuigi vereside neil eksisteerib. Nimelt kasutati papillone pikakarvaliste chihuahua'de aretamiseks.


Malaysia Airlines

Malaysia Airlines Berhad (MAB) (malai keeles Penerbangan Malaysia Berhad), varasema nimega Malaysian Airline System Berhad (MAS), on Malaisia lennufirma.


81 eKr

81. aasta eKr oli 81. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi ab urbe condita DCLXXIII (673).


Egon Günther

Egon Günther (30. märts 1927 Schneeberg – 31. august 2017 Potsdam) oli saksa filmilavastaja ja kirjanik.

Õppis Leipzigi Ülikoolis aastatel 1948–1951.

Güntheri lavastatud Thomas Manni jutustusel "Lotte Weimaris" põhinev film "Lotte in Weimar" kandideeris Kuldsele Palmioksale. Aastal 1985 valminud film "Morenga" kandideeris Kuldkaru auhinnale.


Jefim Stepanov

Jefim Nikolajevitš Stepanov (vene keeles Ефим Николаевич Степанов; sündinud 10. novembril 1950 Tompo rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi näitleja ja teatripedagoog, Sahha rahvakunstnik.

Ta on Oiunski-nimelise Sahha akadeemilise teatri näitleja. Ta on teinud ka mitu lavastust. Lisaks tööle teatris tegutseb ta õppejõu ja teatripedagoogina Arktika Riiklikus Kunstide ja Kultuuri Instituudis, kus ta juhatab teatrikunsti kateedrit.

Talle anti 1999. aastal Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia Leari rolli eest Sahha teatri lavastuses "Kuningas Lear" (William Shakespeare'i tragöödia alusel; esietendus toimus 1997. aastal)

2011. aastal pälvis Stepanov viieliikmelise autorite grupi koosseisus Sahha (Jakuutia) Vabariigi Oiunski-nimelise riikliku preemia kolmeköitelise "Antologija Saha teatra" ("Антология Саха театра", 'Sahha teatri antoloogia') väljaandmise eest.


Aleksander Ristmägi

Aleksander Ristmägi (kuni 1937. aastani Aleksander Eisvald (Alexander Eichwald); 6. november 1902 Uuemõisa vald, Saaremaa – 14. veebruar 1972 Rootsi) oli eesti maalikunstnik.

1921. aastal õppis lühikest aega Tallinnas maalikunstnik Ants Laikmaa juures. 1940. aasta sügisel asus õppima kunstikooli Pallas. Näitustel hakkas esinema 1920. aastate teisest poolest. Joonistas karikatuure ka Meie Matsi, Esmaspäeva ning huumori- ja pilkealbumisse Pisuhänd. Tema loomingu vastu hakati suuremat huvi tundma aastatel 1940–1943.

1944. aastal emigreerus Rootsi. Seal osales ta mitmel näitusel koos teiste Läti ja Eesti kunstnikega Liljevalchi Kunstihoones Stockholmis.


Enu oja

Enu oja on oja Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas, Halliste jõe vasakpoolne lisajõgi.

Oja pikkus on 7,2 km, valgla pindala 9,6 km², langus 30,5 m ja lang 4,24 m/km. Oja saab alguse 65,5 m kõrgusel Sarja külas ja suubub 35 m kõrgusel Maru külas vasakult poolt Halliste jõkke 54,6 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.