Penuoja

Penuoja (ka Penuja oja) on oja Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas ja Läti põhjaosas.

Oja pikkus on 11,6 km (koos lisaharudega 12,3 km) ja valgla pindala 26,1 km². Oja saab alguse 82,5 m kõrgusel Saate külas ja suubub Lätti. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Oja on avalik veekogu.

Penuojasse suubub ka Kassikuru tiigist ja Penuja järvest lähtuv kraav.


John Foster Dulles

John Foster Dulles (25. veebruar 1888 Washington – 24. mai 1959 Washington) oli Ameerika Ühendriikide diplomaat ja poliitik. Ta oli aastatel 1953–1959 USA 52. riigisekretär.

Ta sündis aastal 1888 Washingtonis presbüterliku jutlustaja Allen Macy Dullesi ja tema abikaasa Edithi (neiuna Foster) pojana. Tema isapoolne vanaisa John Welsh Dulles oli presbüterlikuks misjonäriks Indias, emapoolne vanaisa John W. Foster oli aastatel 1892–1893 USA 32. riigisekretär. Tema vend Allen Dulles oli aastatel 1953–1961 Luure Keskagentuuri direktor. Tema poeg Avery Dulles (1918–2008) oli USA katoliku teoloog, jesuiit, kes sai aastal 2001 kardinaliks.

Tema nime kannab Washingtoni lennujaam.


Peterburi metroo pommiplahvatus

Peterburi metroo pommiplahvatus toimus 3. aprillil 2017 kell 14.40 kohaliku aja järgi Peterburi metroo 2. liinil (Moskva–Petrogradi metrooliin) metroojaamade Sennaja Ploštšad ja Tehnologitšeski Institut vahel vagunis. Hukkus vähemalt 14 inimest ja 45 sai vigastada. Plahvatanud lõhkeseadeldis jäeti kohvriga rongi. Ploštšad Vosstanija metroojaamast leiti ka teine lõhkeseadeldis, mis tehti kahjutuks. Plahvatuse korraldajaks peetakse Venemaa kodakondsusega Kõrgõzstani immigranti Akbaržon Džalilovit.


Saagikus

Üks kolmest seemnest tuleb panna kõrvale järgmiseks istutamishooajaks, järelejäänud kaks tarbib kasvataja või läheb üks inimtarbeks ja teine loomasöödaks. Mida suurem ülejääk, seda rohkem karja on võimalik üleval pidada. See suurendab ka farmeri ja tema perekonna heaolu. Suurem ülejääk suurendab ka veoloomade hulka – hobuseid ja härgi. See omakorda kergendas ka talupidaja elu. Suurem saagikus vähendas tööliste vajadust taludes ning vabanenud tööjõud suundus tööstusse ja kaubandusse. See omakorda viis linnade tekkimiseni ja suurenemiseni.

Linnade teke ja kasv tekitas linnainimestel vajaduse osta toit endale talunike käest. Kasvav turg tähendas intensiivsemat maa harimist, uute ja efektiivsemate meetmete rakendamist ning vajadust kvaliteetsema seemne järgi. See kõik tõi kaasa saagikuse kasvu tänu millele kasvas põllumeeste sissetulek.


Ma-ilm ja mõnda, mis seal sees leida on

Ma-ilm ja mõnda, mis seal sees leida on oli 1848-1849 Tartus ilmunud ajakiri; ühtlasi esimene eestikeelne illustreeritud populaarteaduslik ajakiri. Ajakirja andis välja Heinrich Laakmann ja selle toimetaja oli Friedrich Reinhold Kreutzwald.


Tallinna kodaniku raamat oma sõpradele maale

Tallinna kodaniku raamat oma sõpradele maale (originaalpealkirjaga Tallinna koddaniko ramat omma söbbradele male) oli 1854-1857 Tallinnas ilmunud väljaanne. Väljaande koostasid Friedrich Nikolaus Russow ja Johann Daniel Petenberg. Väljaanne kajastas Krimmi sõjaga seotud teateid eesti maarahvale.


Jumala kartuse kool, mis Riia linna Vaimulikus Seminaris välja antakse

Jumala kartuse kool, mis Riia linna Vaimulikus Seminaris välja antakse (algupärases kirjaviisis Jummala kartusse kool, mis Ria linna Waimolikko Seminariumis wälja antakse) oli ajakiri, mis ilmus aastatel 1856–1867 Riias.

Väljaande toimetaja oli 1863–1865 arhimandriit Jefrem ja 1866–1867 arhimandriit Modest.

Väljaandes on paralleeltekst vene keeles.


Jummala kartusse kool, mis Ria linna Waimolikko Seminariumis wälja antakse

suuna Jumala kartuse kool, mis Riia linna Vaimulikus Seminaris välja antakse


Lembit Vaba

Lembit Vaba (sündinud 27. mail 1945) on eesti keeleteadlane ja tõlkija.

Ta on tõlkinud eeskätt läti, aga ka vene kirjandust. Lembit Vaba on Läänemere keeleruumi viljakas uurija, sügavam huvi on olnud läti-eesti keelesuhteid ja eesti keele sõnavara.

Aastatel 1997–2013 töötas ta Tampere ülikooli keeleteaduse ja tõlketeooria osakonna soome keele eriharu eesti keele ja kultuuri lektorina.

Olulisemad teosed on monograafiad "Läti laensõnad eesti keeles" (1977), "Uurimusi läti-eesti keelesuhetest" (1997) ja artiklite kogumik "Sõna sisse minek" (2015).


Pažaislise klooster

Pažaislise klooster on Leedu suurim kloostrikompleks, mis asub Kaunase linna Petrašiūnai vallas Pažaislise asumis Kaunase veehoidla loodekaldal.


Christian Louboutin

Christian Louboutin (sündinud 7. jaanuaril 1946 Pariisis) on Prantsuse moelooja. Tema loomingu signatuuriks on punaseks lakitud taldadega jalanõud.


Maya Angelou

Maya Angelou (sünninimi Marguerite Annie Johnson; 4. aprill 1928 Saint Louis, Missouri osariik – 28. mai 2014 Winston-Salem, Põhja-Carolina) oli USA proosakirjanik, luuletaja ja kodanikuõiguste aktivist.

Ta avaldas enam kui 50 aasta jooksul seitse autobiograafiat, kolm esseekogumikku ja mitu luulekogu, kirjutas näidendeid ning oli filmide ja telesaadete stsenaariumide autor.

Angelou on eelkõige tuntud seitsmest osast koosneva autobiograafiate sarja järgi, mis keskenduvad tema lapsepõlvele ja läbielamistele varases täiskasvanueas. Esimene autobiograafia, "I Know Why the Caged Bird Sings" (1969), mis jutustab tema elust kuni seitsmeteistkümnenda eluaastani, tõi talle rahvusvahelise tunnustuse ja kiidupuhangu.

Ta pälvis arvukalt auhindu ja enam kui 50 aunimetust.


Karl Pinkowsky

Karl Friedrich Pinkovski (ka Carl Pinkovsky; 22. jaanuar 1875 Esna vald, Järvamaa – 8. oktoober 1930 Rakvere) oli õpetaja, ajakirjanik, tõlkija ja kirjanik.


Veronika Skvortsova

Veronika Skvortsova (vene keeles Вероника Игоревна Скворцова; sündinud 1. novembril 1960 Moskvas) on Venemaa arst (neuroloog), arstiteadlane, tervishoiukorraldaja. Ta oli 21. maist 2012 kuni 21. jaanuarini 2020 Venemaa tervishoiuminister.

Ta sündis aastal 1960 Moskvas arstide perekonnas. Aastal 1977 lõpetas ta keskkooli kuldmedaliga. Aastal 1983 lõpetas ta kiitusega Teise Moskva Meditsiiniinstituudi pediaatriateaduskonna.


Lihula muinaslinnus

Lihula muinaslinnus oli muinaseestlaste 11. ja 13. sajandil eksisteerinud linnus, mis tänapäevase haldusjaotuse järgi asub Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Lihulas aadressil Linnuse tee 3. See asus kõrgel paeneemikul põhjapoolsel küljel, sealsamas, kus asub praegu Lihula pealinnus. Asula teises otsas on nn KEK-i mägi.


Vassili Bežanitski

Vassili Bežanitski (24. juuli 1863 Kuigatsi – 10. november 1916) oli Eestis tegutsenud vene rahvusest õigeusu vaimulik (preester).


Piimapulber

Piimapulber ehk kuivatatud piim on piimatoode, mis on saadud piima aurutamisel kuivamiseni.

Piima kuivatamise eesmärk on piima säilivusaja pikendamine ja massi vähendamine, et seda oleks mugavam transportida. Piimapulber säilib kauem kui tavaline piim ja seda ei ole vaja külmutada, sest kuivatatud piimal on väike niiskusesisaldus.

Piimapulbri ja kuivatatud piimatoodete hulka kuuluvad ka kuivatatud täispiim, kuivatatud rasvavaba piim, kuivatatud pett, kuivatatud vadakutooted ja kuivatatud piimatoodete segud.

Mitmed eksporditud piimatooted on kooskõlas standarditega, mis on välja toodud Codex Alimentariuses.

Piimapulbrit kasutatakse toiduks ja biotehnoloogias.

1855. aastal patenteeris T. S. Grimwade esimesena piima kuivatamise protsessi kaubanduslikel eesmärkidel.


Klaaskeraamika

Klaaskeraamika on klaasitaoline materjal, mis on saadud erilisandeid sisaldava sulaklaasi jahutamisel kindlal temperatuurirežiimil. Seejuures toimub osaline polükristallisatsioon ja moodustub komposiitmaterjal ühest või mitmest kristallifaasist ja amorfsest, keraamilisest faasist.

Klaaskeraamilisi materjale nimetatakse ka sitallideks (vene k ситаллы).


Keraamiline pliit

Keraamiline pliit on elektripliit, mille küttekehad paiknevad loogelise ribana vahetult läbipaistva klaaskeraamilise pealisplaadi all. Selle plaadi alumisel küljel on näidatud keeduväljad tavaliselt nelja eri suuruse rõngana (mida suurem rõngas, seda suurem võimsus); mõne keeduala pindala võib olla valitav.

Soojus kandub punakalt hõõguvalt küttekehalt infrapunakiirgusena peaaegu takistamatult läbi klaaskeraamilise plaadi keedunõu põhjale. Küttekeha soojust kasutab kõige tõhusamalt rõnga suurusele vastava põhjaga pott ja pann. Ülekantavat soojust saab reguleerida sisselülitusnupust: päripäeva pööramisel suurendab bimetall-termorelee küttekeha sisselülitusperioodide pikkust.

Kuigi keraamiline plaat püsib keeduväljade vahel jahedana, on plaat küttekeha kohal ka väljalülitamise järel mõnda aega kuum, millest annab märku jääksoojuse indikaator.

Keraamilise pealisplaadiga elektripliidid tulid müügile 1970. aastail.


Induktsioonpliit

Induktsioonpliit on elektripliit, milles energia kandub metallnõule soojusena üle elektriinduktsiooni teel.

Esimesed induktsioonpliidid jõudsid kodukasutusse 1970. aastail ettevõttelt Westinghouse.

Pliidi klaaskeraamilise pealisplaadi all on isoleeritud traadist mähis, mille keerde läbib suure sagedusega (20−100 kHz) muutuv elektrivool, kutsudes esile muutuva magnetvälja. Selle välja mõjul indutseeruvad metallnõu põhjas pöörisvoolud, millega kaasnev pinnaefekt vähendab nõu põhja materjali elektrijuhtivust. Mida väiksem on juhtivus ja vastavalt suurem takistus, seda suurem on ülekanduv võimsus (P = I²R) ning seda rohkem energiat soojusena eraldub.

Juhi ekvivalentne väliskiht on pinnaefektist tulenevalt seda õhem (ja takistus suurem), mida suurem on materjali magnetiline läbitavus. Seetõttu kandub energia kõige tõhusamalt üle ferromagnetilisele materjalile (malmile, terasele). Järelikult sobivad induktsioonpliidil kasutamiseks rauasulamist nõud (piisab ka, kui terasest on nõu põhja üks kiht). (Kööginõu magneeditavust saab kindlaks teha näiteks külmkapimagnetiga.)

Pöörisvooludest veelgi suuremal määral põhjustab elektrivälja energia muundumist soojuseks ümbermagneetimiskadu ferromagnetilises materjalis (tingituna magnetilisest hüstereesist). Kuna kaoenergia on võrdeline magnetvälja muutumise kiirusega, siis saab genereeritava sageduse muutmisega sujuvalt reguleerida kuumutustemperatuuri.


Riina Rõõmus

Riina Rõõmus (sündinud 21. märtsil 1960) on meediajuht, aastatel 2017–2022 Eesti Rahvusringhäälingu juhatuse liige.

Tal on lõpetanud Tallinna Riikliku Konservatooriumi koolimuusika erialal ja töötanud laste muusikaõpetajana.

Aastatel 1998–2017 oli Riina Rõõmus Vikerraadio peatoimetaja.

2017. aasta 1. juunist kuni 2022. aasta suveni oli ta Eesti Rahvusringhäälingu juhatuse liige.


Seljauim

Seljauim ehk dorsaaluim on paaritu uim kalade ja mõnede teiste vees elavate selgroogsete selja keskosas. See aitab tasakaalu säilitada.


Jaak Valdre

Jaak Valdre (sündinud 15. märtsil 1957 Põltsamaal) on eesti spordiajaloolane.

Ta lõpetas 1975. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1987. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsamajanduse erialal.


Võitleja (ajakiri, 1891)

Võitleja oli 1891-1892 Narvas ilmunud väljaanne. Väljaanne oli Narva Eesti Karskuse Seltsi häälekandja. Väljaannet trükkis Jüri Reinvald.


Väike-Lähtru Jumalasünnitaja Sündimise kogudus

Väike-Lähtru Jumalasünnitaja Sündimise kogudus oli Läänemaal Lääne-Nigula vallas Väike-Lähtru külas tegutsenud apostlik-õigeusu kogudus aastatel 1884–1970.


Paide Teataja

Paide Teataja (vene keeles Вейсенштейнский Указатель; saksa keeles Weissensteiner Anzeiger) oli perioodiline väljaanne, mis ilmus Paides aastatel 1900–1912. Seda andis välja ja toimetas Oskar Wilhelm Brasche. Väljaandes on venekeelne pealkiri esikohal. Väljaande tekst on vene, saksa ja eesti keeles.


Petania

Petania oli 1899–1915 Tallinnas ilmunud usuteemaline väljaanne. Väljaannet andis välja ja selle vastutav toimetaja oli Johannes Dunkel. Väljaanne suleti 26. jaanuaril 1916 sõjaseaduse alusel.


Rahva Leht (ajakiri, 1896)

Rahva Leht oli 1896–1916 (vaheaegadega) Tallinnas ilmunud ajakiri.

Seda andis välja ja toimetas Jakob Ploompuu.


Kurttummade Sõber

Kurttummade Sõber oli 1899–1907 Vändras ilmunud ajakiri. Väljaande vastutav toimetaja oli Constantin Hörschelmann.


Eesti Põllomees kõige eesti põllomeestele

Eesti Põllomees kõige eesti põllomeestele oli Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi Baltische Wochenschrift für Landwirtschaft, Gewerbefleiß und Handel lisana välja antud ajakiri, mis ilmus Tartus aastatel 1868–1889; ühtlasi esimene eestikeelne põllumajandusajakiri.

Ajakirja andis välja 1868–1880 Johann Voldemar Jannsen ja 1882–1886 Wilhelm Adolf Just.


Karskuse Seltsi Leht

Karskuse Seltsi Leht oli eestikeelne ajakiri, mis ilmus 1890. aastal Pärnumaal Toris ning mida andis välja Tori Eesti Karskusselts Täht. Ajakirja trükkis Ado Grenzstein. Ajakirja ilmus seitse numbrit.


Linda (ajakiri)

Linda oli 1887–1905 ilmunud eesti naistele suunatud ajakiri. Ajakiri ilmus 1887–1893 Viljandis, 1893–1902 Pärnus ja 1902–1905 Tartus. Ajakirja väljaandja kuni 1894 oli Lilli Suburg.

1887–1890 kandis ajakiri alapealkirja "Esimene literatuurlik ja ajakohane ajakiri Eesti naisterahvale".


Elupuu kuldsed oksad

Elupuu kuldsed oksad oli 1913–1931 (vaheaegadega) ilmunud usuteemaline ajakiri. Ajakiri ilmus eri aegadel Tallinnas, Kuressaares ja Võrus. Ajakirja väljaandja oli 1913–1917 ja 1921–1925 K. Wöhrmann ja 1926–1931 A. Wöhrmann.

Ajakirja eelkäija oli Kiriku kellad ehk jutluse lendlehed (ilmus 1900–1912).


Vladimir Bežanitski

Vladimir Bežanitski (12. juuni 1856 Priipalu – 2. august 1920 Narva) oli Eestis tegutsenud vene rahvusest õigeusu vaimulik (ülempreester).


Biolagunev plastmass

Biolagunev plastmass on materjal, mis on valmistatud traditsioonilistest naftal baseeruvatest petrokemikaalidest nagu tavaline plast, kuid töödeldud, et kiiremini laguneks. Võides seega keskkonda kahjulikke kemikaale eritada ning tehes selle kompostimiseks ebasobivaks.

Bioplast – valmistatud naturaalsetest materjalidest nagu maisitärklis; köögiviljadest valmistatud õlid ja mikroorganismid.

Ökoloogiline/taaskasutatav plast – ümbertöötatud vanast plastist, mitte uuesti petrokemikaalidest.

Proteiini-baasil toodetud plast – näiteks nisu gluteen ja kaseiin on tuleviku toormaterjalid erinevate biolagunevate polümeeridega.

Plaste leidub igal pool: nii toiduainetööstuses, tehnikas, kilekottides, pakendites. Need on süsiniku baasil enamasti petrooleumist loodud polümeerid. Olles laialdaselt levinud on plastmass samamoodi meie elukeskkonda saastanud. Plastist vabanemine keskkonnas on pikk ja aeganõudev protsess, kohati võtab plastmassi lagunemine aega aastasadu.


Oodgeroo Noonuccal

Oodgeroo Noonuccal (enne 1988. aastat Kath Walker; sünninimi Kathleen Jean Mary Ruska; 3. november 1920 Põhja-Stradbroke'i saar, Queensland – 16. september 1993 ) oli Austraalia luuletaja ja poliitiline aktivist. Ta oli esimene aborigeeni päritolu luuletaja, kes avaldas luulekogu.

Noonuccal võitles tugevalt austraalia aborigeenide õiguste eest. Kuna ta ei suutnud luua erakonda, mis seisaks aborigeenide probleemide eest, astus ta Austraalia Kommunistlikku Parteisse. Ta oli üks peamine eestvedaja, kes aitas 1967. aastal Austraalia põhiseadusesse sisse viia parandust, millega said aborigeenid valimisõiguse. Ta toetas ka Robert Menziesi ja Harold Holti peaministrikandidatuuri.

Ta avaldas mitu luulekogu. Tema esimene luulekogu "We Are Going" (1964) oli esimene aborigeeni naise poolt avaldatud raamat. Luulekogu osutus väga edukaks ja Noonuccal sai Austraalia üheks enimmüüdud luuletajaks. Tema luuletused kandsid tugevat poliitilist sõnumit. Ta tahtis näidata uhukust selle üle, et oli aborigeen. Ta soovis, et tema luuletused süvendaksid inimestes toetama võrdsust ja aborigeenide õigusi.

1972. aastal avas ta oma kodulinnas Põhja-Stradbroke'i saarel õppeasutuse, kus lastele õpetatakse loodusteadust ja aborigeenide kultuuri. 1970. aastate lõpus sai ta stipendiumi USA-sse õppima asumiseks, kus ta pidas loenguid aborigeenide õiguste kohta.

1987. aastal protesteeris ta Austraalia avastamise 200. aastapäeva auks tehtavate pidustuste vastu ja tegi poliitilise avalduse sotsiaalse ebavõrdsuse kohta Austraalias.

Noonuccal pälvis mitu kirjandusauhinda, sealhulgas Mary Gilmore'i medali (1970), Jessie Litchfieldi auhinna (1975) ja Austraalia Kirjanike Seltsi auhinna. 1970. aastal sai Briti impeeriumi ordu autiitli.

Oodgeroo Noonuccal on traditsiooniline Quandamooka hõimu nimi, mille ta võttis endale 1988. aastal (Oodgeroo tähendab oja-melaleukat (Melaleuca leucadendra) ja Noonuccal on tema hõimu nimi).


Bakuu Kristallhall

Bakuu Kristallhall (aserbaidžaani keeles: Bakı Kristal Zalı) on mitmeotstarbeline sisehall Bakuus Aserbaidžaanis. Hall valmis kuue kuuga, see avati 7. mail 2012. Kristallhall asub 30-minutise jalutuskäigu kaugusel Bakuu kesklinnast neemel, kus varem oli sõjaväebaas.

Halli projekteeris saksa arhitektuuribüroo Gerkan, Marg and Partners (GMP International GmbH) arhitekt Wolquin Marg. Leping saksa kontserniga Alpine Bau Deutschland AG sõlmiti 2. augustil 2011 , mille kohaselt peatöövõtja vastutusel oli ehitustööde planeerimine ja organiseerimine ehituse esialgse kestusega 8 kuud. Alpine koostööpartnerid olid Nüssli AG Baselist Šveitsist ja Basler & Hofmann AG. Alltöövõtjate SSF Ingenieure AG ja Seele Austria GmbH & Co. KG kõrval 9500 LED-lambiga fassaadi kujundas Lichtvision Berliinist.

Kristallhalli pikkus on 206 m ja laius 168 m ning selle katuse kaal 2400 tonni. Ehitamiseks kulus 6500 tonni terast ja 7800 kuupmeetrit betooni. Linnahalli mahutavus on 23 000 – 25 000 pealtvaatajat.

Mitmesuguste ürituste jaoks rajatud Bakuu Kristallhallis toimus 26. mail 2012 Eurovisiooni lauluvõistlus. Jalgpalli Liidu FIFA poolt sama aasta 22. septembrist 13. oktoobrini Aserbaidžaanis korraldatud kuni 17-aastaste naiste maailmameistrivõistluste finaalturniiri raames andis avakontserdi uue linnahalli laval Jennifer Lopez, oktoobris esinesid seal Rihanna ja Shakira. 12.–28. juunil 2015 toimusid Bakuus esimesed üleeuroopalised kahtekümmet spordiala ühendavad Euroopa mängud, mille käsi- ja võrkpallivõistlused leidsid aset Kristallhallis.

Bakuu Kristallhall kuulub maailma kaunimate ehitiste hulka.


Rephop

Rephop on Eesti tarkvaraettevõte, mis võimaldab kontsernidel planeerida ja konsolideerida finantsandmeid ühes keskkonnas, sõltumata riigist ja raamatupidamisprogrammist.


Elva Vallakodanik

Elva Vallakodanik on valimisliit Elva vallas.

Valimisliit moodustati 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimisteks. Liidu lõid piirkonna kuue omavalitsuse Elva linna ning Konguta, Puhja, Rannu, Rõngu ja Palupera valla aktiivsed külade, valimisliitude ja volikogude liikmed, nimekirjas on mitukümmend inimest, ühenduse koordinaatoriks kinnitati Rõngu valla elanik Kristel Laurits.

Valimisliidu liikmed on veel Eva Kams Tõnu Aigro Urmas Heinaste


Misjoni lendleht

Misjoni lendleht (originaalpealkirjaga Missioni lendleht) oli 1898–1931 (vaheaegadega) ilmunud jätkväljaanne (lendleht). Lendleht ilmus eri aegadel Tartus, Tallinnas ja Pärnus. Lendlehte andis välja 1927 Eesti Evangeelne Luteri Usu Konsistoorium ja 1929-1931 Eesti Misjoni Selts. Lendleht ilmus aastas üks kord.


Siioni sõnumetooja leht

Siioni sõnumetooja leht oli 1877–1889 (vaheaegadega) ilmunud väljaanne. Väljaanne ilmus algul Tartus ja hiljem Riias. Väljaannet andis välja Eduard Magnus Jakobson ja hiljem Schnakenburg. Väljaande pani kirja ja selle illustreeris Eduard Magnus Jakobson.


Rõõmsad sõnumed lastele

Rõõmsad sõnumed lastele oli 1889–1900 Riias ilmunud lasteajakiri, mida andis välja Janis Aleksander Frey.


Rõõmsad sõnumed noorte inimestele

Rõõmsad sõnumed noorte inimestele oli 1889 ilmunud noortele suunatud usuteemaline ajakiri, mida andis välja Londonis tegutsev Laste Jumala Teenistuse Ühendus. Ajakirjad tõlkis inglise keelest Eduard Magnus Jakobson. Ajakirjad trükiti Riias.


Valgus (ajaleht, 1880)

Valgus oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1880–1906 (1880–1882 Rakveres ja seejärel Tallinnas). Aastatel 1880–1881 andis lehte välja Selts Kalevipoeg, 1882–1906 Jakob Kõrv ja 1906 Karl August Hermann. 1906. aastal hakkas Valguse asemel ilmuma ajaleht Hüüdja.

Aastatel 1880–1881 kandis ajaleht alapealkirja "Majesteedi Aleksandri II Nikolajevitshi XXV aasta juubeli mälestuseks priiannete kapitaaliga asutav Eesti rahva ajaleht".

Ajalehe suur populaarsus võis tulla sellest, et seal avaldati joonealusena põnevusromaane. Näiteks ilmusid "Nana Sahib ehk mässamine Indias" ja Gregor Danilevski "Patjomkin Donau ääres". Kirjanduslike lisalehtede maht võis kohati ületada ka põhilehe oma.

Arvustajad hindasid kõrgemalt alupäraseid jutte ja nii olid ka mitmed Jakob Kõrva kirjutised sellena reklaamitud. 1887. aastal avaldatud "Luigemäe Olli" eest sai Kõrv ka esimese auhinna Kirjameeste Seltsilt. Hiljem aga selgus, et tegemist oli kohandusega prantslase Chateaubriandi teose "Atala" saksakeelsest tõlkest. Samamoodi osutus algupärandipettuseks ka samal aastal ilmunud jutt "Kiired kosjad". Sellised tõlke- ja põnevusjutud oli aga jätkuvalt minev kaup ning ajalehe trükiarv oli enamasti suurem kui teistel väljaannetel.


Viktor Bežanitski

Viktor Bežanitski (3. märts 1852 Kuigatsi – 14. mai 1924 Nõmme) oli Eestis tegutsenud vene rahvusest õigeusu vaimulik (ülempreester).


Jaan Kägu (ajakiri)

Alates 14. detsembrist 1928 kuni 10. oktoobrini 1929 ilmus igal neljapäeval. Ei ilmunud 1930. aastal ja hakkas hiljem uuesti ilmuma aastatel 1931–1933 sagedusega 1 kord aastas.

Vastutav toimetaja ja väljaandja O.Roose.

Toimetus asus Tallinnas, Harju 37.

Täiendavalt ilmusid albumid: Jaan Kägu Jõulualbum (1931, 1933) Jaan Kägu Kevadalbum (1932) Jaan Kägu Kevade Album (1929, nr. 22(19)) Jaan Kägu Lihavõtte Album (1929, nr. 16(13))

1989–1991 aastal välja antud "Jaan Kägu", trükiti ajalehena Raplas.


Carrie Lam

Pärast Hongkongi ülikooli lõpetamist liitus Lam tsiviilteenistusega aastal 1980 ning töötas mitmetel ametikohtadel erinevates valitsuse büroodes ja osakondades. Aastal 2007 nimetati ta arengusekretäri ametisse. Ta kogus oma ametiajal tuntust Kuninganna kai lammutamisega.

Aastal 2012 sai ta Leung Chun-yingi administratsioonis peasekretäriks. Ta juhtis aastatel 2013–2015 põhiseadusreformide elluviimist ning pidas 2014. aasta protestide ajal üliõpilaste liidritega läbirääkimisi.

Märtsis 2017 kogus Lam kolme kandidaadi seast Hongkongi valimiskomitees kõige rohkem hääli (777 1194st) ja osutus esimese naiskandidaadina valituks. Ta oli Mandri-Hiina valitsuse poolt ülesseatud kandidaat. Lam võitis ülekaalukalt endist rahandussekretäri John Tsangi ja erru läinud kohtunikku Woo Kwok-hingi.


Põllumees (ajakiri, 1895)

Põllumees oli aastatel 1895–1912 Tartus ilmunud ajakiri; ühtlasi esimene eestikeelne erialaajakiri. Ajakirja andis välja ja selle vastutav toimetaja oli Hendrik Laas.

1895–1898 kandis ajakiri alapealkirja "põllu- ja aiatöö, karjakasvatuse ja piimatalituse, metsaasjanduse ja mesilaste pidamise ajakiri".


Travis Scott

Jacques Bermon Webster II (sündinud 30. aprillil 1991 Houstonis), tuntud kui Travis Scott (varem Travi$ Scott), on Ameerika Ühendriikidest pärit räppar, laulja, laulukirjutaja ja produtsent.

2012. aastal allkirjastas Scott plaadilepingu Epic Recordsiga. Sama aasta novembris läks Scott Kanye Westi plaadifirma GOOD Musicu produtseerimisosakonda Very GOOD Beats produtsendiks. Sinna kutsuti ta pärast seda, kui oli teinud kaasa GOOD Musicu artistide ühistööna ilmunud albumil "Cruel Summer" (2012). 2013. aasta aprillis liitus ta ka Atlanta räppari T. I. plaadifirmaga Grand Hustle. Tema esimesed kaks täispikka projekti olid mixtape'id "Owl Pharaoh" ja "Days Before Rodeo", mis ilmusid vastavalt 2013. aasta mais ja 2014. aasta augustis. Scotti debüütalbum "Rodeo" ilmus 4. septembril 2015. Tema teine stuudioalbum, "Birds in the Trap Sing Mcknight", ilmus 2. septembril 2016.


Vladimir Putškov

Vladimir Putškov (vene keeles Владимир Андреевич Пучков; sündinud 1. jaanuaril 1959 Novinkas Žirnovski rajoonis Volgogradi oblastis) on Venemaa sõjaväelane (auastmelt reservkindralleitnant) ja poliitik. Ta oli 21. maist 2012 kuni 18. maini 2018 Venemaa eriolukordade minister.

Ta lõpetas 1979. aastal Tjumeni Kõrgema Sõjaväeinseneride Õppeasutuse. 1988. aastal lõpetas ta Kuibõševi nimelise Sõjaväeinseneride Akadeemia. Aastal 1991 lõpetas ta sama akadeemia juures adjunktuuri. Aastal 2000 lõpetas ta Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuva Venemaa Riigiametnike Akadeemia.


Boris Bežanitski

Boris Bežanitski (17. aprill 1885 Kraavi, Vana-Antsla vald, Võrumaa – 6. juuni 1949 Võrumaa) oli Eestis tegutsenud vene rahvusest õigeusu köster-kooliõpetaja, vaimulik (ülempreester), praost.


Modest Tšaikovski

Modest Iljitš Tšaikovski (vene keeles Модест Ильич Чайковский; 13. mai (vkj 1. mai) 1850 Alapajevsk – 15. jaanuar (vkj 2. jaanuar) 1916 Moskva) oli vene näitekirjanik, libretist ja tõlkija. Ta oli helilooja Pjotr Tšaikovski noorem vend.

Ta tõlkis vene keelde Shakespeare'i sonette ning kirjutas libretosid oma venna ooperitele. Ta kirjutas ka paar näidendit.


Julian Barnes

Julian Patrick Barnes (sündinud 19. jaanuaril 1946 Leicesteris) on inglise kirjanik.

Ta on kirjutanud romaane, lühijutte ning avaldanud ka esseekogumikke.

Tema 2011. aasta romaan "The Sense of an Ending" (e k "Kui on lõpp", 2013, tlk Aet Varik) pälvis Bookeri auhinna.

Barnes on kasutanud pseudonüümi Dan Kavanagh.


Aas ja Nurm

Aas ja Nurm oli 1901–1904 Tallinnas ilmunud ajakiri. Ajakirja väljaandja ja selle vastutav toimetaja oli Mihkel Neumann.


Force Touch

Force Touch on Apple'i tehnoloogia, mis võimaldab puuteekraanil vahet teha eri tugevusega vajutustel.

Tehnoloogiat esitleti esimest korda 2014. aasta septembris ja esimeseks seda tehnoloogiat kasutavaks seadmeks oli Apple Watch.


Eestimaa Maakonna Teadaandmised

Eestimaa Maakonna Teadaandmised oli 1905–1906 ja 1911 Tallinnas ilmunud väljaanne. Väljaandes pole väljaandjat nimetatud. Väljaanne trükiti Revaler Beobachteri juures. Väljaanne ilmus aastas korra.


Elukevad

Elukevad (enne 1926. aastat Elukevade) oli 1911–1940 ilmunud usuteemaline ajakiri. Eri aegadel ilmus ajakiri Pärnus, Tallinnas, Tartus ja Rakveres.

Ajakirja andis välja 1911–1914 ja 1918 (osa numbreid) Hendrik Tuttar, 1918–1933 Eesti Baptisti Kirjanduse Selts ja 1933–1940 Eesti Baptisti Usuühingute Liit.

1911–1914 kandis ajakiri alapealkirja "kristlik kuukiri noortele".


Hea karjane

Hea karjane (vanakreeka keeles ὁ ποιμὴν ὁ καλὸς, ladina keeles pastor bonus) on Vanas ja Uues Testamendis esinev sümboolne nimi ja kujundlik väljend Jeesus Kristuse kohta. Kunstiajaloos vastab sellele Jeesuse kujutamise viis varakristlikus kunstis - tavaliselt seismas või istumas oma karja keskel, vahel karjasekepp käes või on teda kujutatud lambatalle õlal või õlgadel hoidmas.


Hea Karjane (ajakiri)

Hea Karjane oli 1914–1916 Petrogradis ilmunud, ent Tallinnas trükitud väljaanne. Selle väljaandja ja vastutav toimetaja oli William Niemann.


Jakobi Teataja

Jakobi Teataja oli aastatel 1913–1915 Jakobi alevikus (praegu Pärnu-Jaagupi) ilmunud ajaleht. Ajalehte andis välja J. Andresson ja vastutav toimetaja oli A. Univer.

Aastatel 1913–1914 kandis ajaleht alapealkirja "kaks korda kuus ilmuv kihelkonna ajaleht".


Bayreuthi vürstkond

Bayreuthi vürstkond (saksa Fürstentum Bayreuth) või Brandenburg-Bayreuthi markkrahvkond (Markgraftum Brandenburg-Bayreuth) oli vahetult keisrile alluv Saksa-Rooma riigi territoorium, mida valitses Hohenzollerni dünastia Frangimaa haru. Alates Nürnbergi linnusekrahv Friedrich VI-le Brandenburgi margi läänistamisest aastal 1415/17 andsid Hohenzollerni vürstid markkrahvitiitli oma Frangimaa valdustele, kuigi vürstkond pole kunagi olnud mark. 1604. aastani kasutasid nad oma residentsina Plassenburgi lossi Kulmbachis, mistõttu kutsuti nende territooriumi kuni keisririigi kaotamiseni 1806. aastal ametlikult Kulmbachi vürstkonnaks või Brandenburg-Kulmbachi markkrahvkonnaks.


Maarja Nuut

Maarja Nuut (sündinud 11. veebruaril 1986 Rakveres) on eesti muusik.

Ta on õppinud klassikalist viiulit Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias ja pärimusmuusikat Stockholmi Kuninglikus Muusikakõrgkoolis. Ta lõpetas 2011. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia pärimusmuusika eriala. Magistrikraadi löökpillide erialal omandas ta Bergeni Ülikooli Griegi Akadeemias (õppejõududeks Håkon Kartveit, Peter Kates ja Manuel Hofstätter).


NVM Express

NVM Express (NVMe) või NVMHCI (inglise keeles Non-Volatile Memory Host Controller Interface Specification) on liides, mis lubab juhttarkvaral suhelda säilmälude alamsüsteemiga kasutades PCI Express siini.

NVM (inglise keeles Non-Volatile Memory) tähendab säilmälu. Kõige rohkem kasutuses olevad säilmälud on välkmälud, mida kasutatakse ka pooljuhtketastena. NVM Expressi on algusest saati arendatud NVMHCI töörühma poolt, hiljem NVM Express Inc., et kasutada ära välkmälu põhjal loodud andmekandjate väikest latentsust ja sisemist paralleelsust. Eesmärgiks oli järjendada tolleaegsete keskprotsessorite, platvormide ja rakenduste paralleelsust.

Disaini poolest lubab NVM Express hosttarkvaral ja -riistvaral ära kasutada tänapäevaste SSD-ketaste paralleelsust. Selle tulemusena vähendab NVM Express I/O üldkulusid ja võrreldes eelnevate loogikaseadmete liidestega parandab mitme pika käskudeloendi ja vähendatud latentsusaja abil jõudlust. Varasemad liideseprotokollid (AHCI) olid loodud kasutamiseks palju aeglasemate kõvaketastega, kus päringute ja andmete kättesaamise vahel on pikemad viivitused, andmekiirused on madalamad kui muutmälu kiirused ja kus ketta pöörlemine ja otsimisaeg kutsuvad esile edasisi optimeerimise nõudeid.

NVM Expressi kasutavaid seadmeid on nii PCI Expressi seadmetena kui ka tavalise 2,5-tollise SSD kesta sees, mis kasutavad PCIe 3.0 X4 liidest läbi U.2 pistiku, mille varasem nimetus oli SFF-8639. SATA Expressi salvestusseadmed ja M.2 spetsifikatsioon arvuti siseste laienduskaartide jaoks toetavad NVM Expressi kui loogilist liidest.


Baltic Screen Media Review

Baltic Screen Media Review on ingliskeelne eelretsenseeritav ajakiri, mida alates 2013. aastast annab välja Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia, kunstide ja kommunikatsiooni instituut (BFM).

Ajakirjas käsitletakse erinevaid ekraanimeedia vorme, mis on kas valminud Läänemere regioonis või kajastavad selle piirkonna kultuure. Enamat tähelepanu regiooni riikide audiovisuaalkultuuride vastastikustele seostele ja mõjudele. Artiklites käsitletakse filmikunsti, televisiooni, interaktiivset meediat, videokunsti ja -mänge, liit- ja virtuaalreaalsust jpm.

Ajakiri ilmub trükis üks kord aastas ning vaba ligipääsuga ka veebis kirjastuse Sciendo väljaandena.


Nikolai Bežanitski (1913–1989)

Nikolai Bežanitski (30. september 1913 Narva – 3. detsember 1989 Narva) oli Eestis tegutsenud vene rahvusest õigeusu köster-kooliõpetaja ja vaimulik (ülempreester), Pärnumaa praost aastatel 1950–1989.


Toivo Koovit

Toivo Koovit (sündinud 2. mail 1946 Põltsamaal) on endine eesti kergejõustiklane (peamiselt pikamaa- ja krossijooksja).

Ta lõpetas 1965. aastal Põltsamaa Keskkooli.

Koovit tuli aastatel 1968–1982 15 korda täiskasvanute Eesti NSV meistriks (1 kord 4 x 1500 m teatejooksus, 3 korda 10 000 m jooksus, 2 korda maratonis, 5 korda 20 km ja 4 korda 30 km maanteejooksus) ning sai kokku 10 hõbedat ja 7 pronksi.

Ta võitis aastatel 1977 ja 1980 ümber Viljandi järve jooksu.


Türeoidperoksidaas

Türeoidperoksidaas ehk EC 1.11.1.8 (lüh TPO) on paljudes kilpnäärmehormoonide sünteesireaktsioonides osalev ensüüm.

Inimese türeoidperoksidaas katalüüsib kilpnäärmehormoonide biosünteesi.

Hashimoto türeoidiidi ja Gravesi tõvega patsientidel käitub türeoidperoksidaas autoantigeenina.

Ensüümi kodeerib TPO-geen ja TPO-geenimutatsioone, seni teatakse rohkem kui 80 mutatsiooni, seostatakse valdavalt kaasasündinud kilpnäärme alatalitluse vormi kilpnäärme düshormogeneesiga ja selle peamiseks põhjuseks on defektne türeoidperoksidaas.


Maie Erik

Maie Erik (sündinud 1928) on looduskaitsja ja Eesti Rahvaluule Arhiivi kaastööline rahvapärimuse kogumise alal.

Maie Eriku isa oli politseinik Eesti Vabariigis, mis mõjutas tema haridus- ja töökäiku Nõukogude Eestis.

1946. aastal lõpetas Maie Erik Tartu III Keskkooli. Seejärel õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas, kuid kui pärast 1949. aasta küüditamisi selgus, et isa oli 1944. aastal saadetud Vorkuta vangilaagrisse, heideti ta ülikoolist välja. Edasi tulid eriliste valikuteta tööotsingud, abielu Ülo Erikuga ning sündisid poeg ja tütar.

Maie Erik korraldas ka Elva Metsamajandi koosseisus olnud Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal Taevaskoja külastajatele treppide, uute sildade, kaldakindlustuste jms rajamist.


Juustunuga

Juustunuga on juustu lõikamiseks ette nähtud nuga.

Juustud liigitatakse niiskuse järgi kõvadeks, poolkõvadeks ja pehmeteks juustudeks. Samuti liigitatakse ka juustunoad: kõva ja poolkõva juustu noad ning pehme juustu noad. Juustunoa leiutas Harold Joseph Fairchild 1940. aastate alguses oma lemmikjuustu Velveeta lõikamiseks.


Võta mind kaasa

Wõta mind kaasa oli 1915. aastal Viljandis ilmunud ajakiri. Ajakirja andsid välja Ernst Hunt ja Artur Sammul. Vastutav toimetaja oli A. Koffer. Ajakirja esimene number ilmus märtsis ja viimane ehk neljas number juunis. Ajakiri oli 16-leheküljeline ja maksis 10 kopikat. Ajakirja trükiti Viljandis Ernst Hunti ja Artur Sammuli trükikojas.


Viljandi Teataja

Viljandi Teataja oli aastatel 1909–1914 Viljandis ilmunud ajaleht. Ajalehte andis välja Hermann Namsing ja seejärel Heinrich Niggol.

Ajalehe eelkäija oli Rahvaleht, mis ilmus aastatel 1906–1909.


Vändra Kaja

Vändra Kaja oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1913–1914 Vändras. See oli Vändra kihelkonna ajaleht. Ajalehte andis välja E. Rungi ja ajalehe vastutav toimetaja oli F. Gustel.


Valge Raamat (ajakiri)

Valge Raamat (täispealkirjaga Valge Raamat : ajakiri näitelava tegelastele ja näitemängust osavõtjatele) oli eestikeelne ajakiri, mis ilmus 1917. ja 1919. aastal Tallinnas. Ajakirja väljaandja ja vastutav toimetaja oli Karl Jungholz. Ajakirja ilmus kaks numbrit.


Kaspar Tammist

Kaspar Tammist (sündinud 17. juuli 1988) on eesti ettevõtja ja kodanikuühiskonna aktivist. Alates 2019. aastast Arvamusfestivali eestvedaja.

Tammist on lõpetanud 2007. aastal Türi majandusgümnaasiumi ning õppinud Eesti Ettevõtluskõrgkoolis Mainor ärikorraldust ja majandusõigust.

Kuni 2018. aastani töötas ta Järvamaa Arenduskeskuses mittetulundusühenduste ja sihtasutuste konsultandina, samuti oli ta 2017. aastal Arvamusfestivali tegevjuht. Kuni 2019. aastani tegutses ta Türi Auto-Motoklubi juhatuse liikme ja tegevjuhina. Samuti korraldab Paide linnas jalgpallitrenne ja -võistlusi.

2018. ja 2019. aasta suvel koordineeris ta vabatahtlikuna Arvamusfestivali linnaruumi eksperimendi korraldamist. Ruumieksperiment pälvis tunnustuse Eesti arhitektuuripreemia auhinnatseremoonial.


Vladimir Paivel

Vladimir Paivel (19. aprill 1875 Mustjala kihelkond – 15. juuni 1960 Lümanda) oli eesti õigeusu köster-kooliõpetaja, vaimulik, kirikukohtu uurija, usuõpetaja, koolijuhataja, koorijuht ja helilooja.


Noored Püüded

Noored Püüded (täispealkirjaga Noored Püüded : Eesti õppiva noorsoo ajakiri) oli 1916 ilmunud noorsoole suunatud ajakiri. Pole teada, kus ajakiri ilmus ja kes oli selle väljaandja. Ajakirja ilmus 4 numbrit.


Leek (ajakiri, 1914)

Leek oli ajakiri, mis ilmus Tallinnas aastatel 1914–1915.

Ajakirja väljaandja ja vastutav toimetaja oli M. Rumba. Ajakirja ilmus kokku 20 numbrit.


Lõbus Talupoeg

Lõbus Talupoeg oli 1914–1915 Viljandis ilmunud huumoriajakiri. Ajakirja andsid välja Ernst Hunt ja Artur Sammul. Ajakirja vastutav toimetaja oli A. Koffer.

Esimene number ilmus 29. septembril 1914. Ajakirjas avaldati peamiselt vene pilkelehtedest võetud karikatuure. Kaanepildi ja mõned karikatuurid oli joonistanud ka Anton Suurkask.

Ajakirja aastatellimus maksis 1 rubla ja üksiknumber 10 kopikat. "Lõbusa Talupoja" toimetus asus Viljandis Posti tänaval "E. Hunt & A. Sammul trükikojas".

Ajakirja ilmus vaid 3 numbrit.


Meie Aeg (ajakiri, 1915)

Meie Aeg oli 1915 Tallinnas ilmunud ajakiri. Ajakirja väljaandja ja vastutav toimetaja oli K. Tammin. Ajakirja esimene number ilmus 25. jaanuaril 1915 ja viimane ehk 44. number 29. novembril 1915.


Meie Elu

Meie Elu on olnud mitme eestikeelse väljaande nimi: Meie Elu (ajakiri, 1907) Meie Elu (ajaleht 1909) - Narvas Meie Elu (ajaleht, 1923) Meie Elu (ajaleht, 1929) Meie Elu (ajaleht, 1950–2001) – Torontos


Meie Elu (ajakiri, 1907)

Meie Elu oli 1907–1918 Narvas ilmunud ajakiri. Ajakirja andsid välja Reinhold Põder (1907–1908), Jaan Offril (1908–1911), Ühiselu (1913–1917) ja 1918 aastal Jaan Treufeldt.

Ajakiri ilmus 3 korda nädalas - igal teisipäeval, neljapäeval ja laupäeval.

Toimetus asus Narvas, Malmi tn 5. Väljaannet trükiti Narvas Reinhold Põder'i (1907–1908 nr. 57); E. L. Skrõglovetsk'i (1908 nr. 58–60); G. Pihlaka's (1908 nr. 61 – 1911, 1913–1917); K. Anvelt'i (1918) trükikodades.


Visuaalteatrifestival Nuq Treff

Visuaalteatrifestival Nuq Treff (varem Tallinn Treff Festival ja Tallinn Teater Treff) on rahvusvaheline visuaal- ja nukuteatrifestival, mida korraldab Eesti Noorsooteater.

Festival toimub alates 2007. aastast juuni alguses Tallinna vanalinna teatrisaalides. Kuni 2012. aastani oli festival seotud ka igal aastal juuni alguses toimuvate Tallinna vanalinna päevadega. Nime Nuq Treff kannab festival 2017. aastast ja samast aastast toimub festival ka üle aasta.

Aastatel 2009–2018 oli festivali kunstiline juht Vahur Keller, 2019. aastal oli festivali kunstiline juht Leino Rei.


Lydia Wademan-Jans

Lydia Johanna Elisabeth Wademan-Jans (ka Vademan-Jans) (22. oktoober 1882 Tallinn – 23. oktoober 1975 Ticino, Šveits) oli eesti maalikunstnik.


Margarethe Fuks

Margarethe (Margareta) Fuks (4. juuni 1921 Peterburi – 4. august 2005 Tallinn) oli eesti akvarellist.


Erna-Josephine von Deeters

Erna-Josephine von Deeters (7. juuni 1876 Riia – 20. mai 1961 Sulz, Saksamaa) oli pedagoog ja maalikunstnik.


Bernhard Riemann

Georg Friedrich Bernhard Riemann (17. septembril 1826 Breselenz, Hannoveri kuningriik – 20. juuli 1866 Verbania, Itaalia kuningriik) oli saksa matemaatik, mitteeukleidilise geomeetria loojaid.

Ta oli 1857. aastast Göttingeni Ülikooli professor. Tema teedrajavad tööd diferentsiaalgeomeetrias (Riemanni geomeetria looja) said Albert Einsteini loodud üldrelatiivsusteoorias kõvera ruumi kirjeldamise aluseks. Riemann on andnud olulise panuse ka matemaatilise analüüsi, arvuteooria, kompleksmuutuja funktsioonide teooria, diferentsiaalvõrrandite teooria, matemaatilise füüsika, teoreetiline füüsika ja mehaanika (gaasidünaamika rajajaid) valdkonnas.


Lilly Walther

Lilly (Caroline Auguste Bertha) Walther (Valter) (11. juuli 1866 Kaiu – 8. september 1946 Tšernuška, Molotovi oblast, Vene NFSV) oli baltisaksa tarbe- ja maalikunstnik ning restauraator.

Harjumaal sündinud Lilly Walther õppis Pärnu linna kõrgemas tütarlastekoolis ja Peterburis Stieglitzi kunstikoolis. Täiendas end aastatel 1896–1897 Prantsusmaal Sèvresi portselanivabrikus ja 1903. aastast Tallinnas Ants Laikmaa joonistuskursustel.

Juhatas aastatel 1899–1907 oma ateljeestuudiot, osales 1904. aastal tarbekunstiateljee asutamises. Tegutses aastatel 1908–1912 vaheldumisi Berliinis, Worpswede kunstnike koloonias, Weimari kunstikoolis ja Pariisis. Naasis 1912. aastal Tallinna, elas esimese maailmasõja ajal Krimmis, 1922. aastast taas Tallinnas, töötas 1925. aastast restauraatorina, 1940. aastail Eesti Kunstimuuseumis ja Tartu Kunstimuuseumis. Aastatel 1932–1936 oli EKKKÜ ja 1936. aastast EAKKK liige.

Ta on loonud lille- ja maastikupilte, natüürmorte ja portreid (nii õlimaale kui ka akvarelle). Kunstniku karakteritabamisoskus avaldus eelkõige lapsi kujutavates joonistustes ning eesti taluinimeste portreedes. Ta viljeles ka keraamikat ning naha- ja tekstiilikunsti, osales 1905. aastal Tallinnas Kluge & Ströhmi raamatukaupluse kunstisalongi kujundamises. Walther oli esimesi Eesti maalirestauraatoreid, ta kasutas M. Doeneri maaliennistustehnoloogiat (vaha-vaigu meetod). Ta korrastas 1934. aastal Mustpeade Vennaskonna maalikogu, ennistas 1940–1941 Niguliste kiriku Antoniuse altari ning pärast Tartu pommitamist 1943. aastal Tartu Kunstimuuseumi maale.

Ta oli maalikunstnik Carl Sigismund Waltheri lapselaps.


Mustafa paša sild

Mustafa paša sild (bulgaaria keeles Мост на Мустафа паша, ka Старият мост 'vana sild') on Maritsa jõge ületav kaarsild Lõuna-Bulgaarias Svilengradis.

Sild ehitati 16. sajandil Osmanite riigi vesiiri ja beilerbei Mustafa Paša tellimusel. Sild kuulus koos karavanseraide, mošee, basaari ja hammamiga vesiiri vakufi (fondi) omanduses oleva ehituskompleksi koosseisu. Sõidukitele ja jalakäijatele mõeldud sild oli Osmanite riigi õukonnaarhitekti ja ehitusinseneri Mimar Sinani esimene tähelepanuväärne teos. Ehitust rahastas sultani vesiir Damad Mustafa Paša. Vesiiri vakufi rajatistest on tänaseks täielikult säilinud sild ja aurusaun (hammam).

Mustafa paša sild on rajatud 706-st peaaegu ühesuurusest tahumata kivist, kummalgi poolel 353 tükki. Silla pikkus on 259 m ja laius umbes 6 m ning selle 20 (ka 21) kaart ja rinnatis on kaetud siledaks tahutud kividega. Peaaegu horisontaalse ja laia sõiduteega kaarsild on oma aja sillaehituse tähelepanuväärne saavutus ja sellisena parimaid ajaloolisi esindajaid Kagu-Euroopas. Tänapäeva Bulgaaria, Kreeka ja Türgi piiri kokkupuutepunkti lähedal paiknev sild lõi ühenduse üle laia Maritsa jõe Balkani, Euroopa ja Lähis-Ida tähtsamate kaubateedega.

Mustafa Paša rajatud ehitiste ümber hiljem tekkinud uusasundus ja asula kandis nime Cisr-i Mustafapaşa kuni 1912. aastani, mil see nimetati ümber Svilengradiks. Tänutäheks kohalikele elanikele tehtud heateo ja töö eest on silla keskkohta 6 m kõrgusele asetatud reljeefne marmorplaat ülistusega "sultanitest suurima Selim Khani poja Suleiman Khani kalifaadi vesiirile Mustafa Pašale tema igavesti kestva heateo eest". Silla ehitusaasta järel on kaks viimast sõna: Hasana Abadie 'igavene hea töö'.

Mustafa paša sild on 2003. aastast Bulgaaria rahvuslik kultuurimälestis.

See Svilengradi sümbol ja atraktiivne turismimagnet restaureeriti hiljuti. Ajaloolise ehitise saneerimise käigus eemaldati muuhulgas vees olevate sammaste ümber ja müüritisel kasvavad puud ja põõsad, tehti aurupuhastus silla fassaadile ning biotsiidipuhastus sammalt, samblikku ja seeni täis kavanud kividele. 5–20 cm paksune vana ja kulunud asfalt eemaldati ning 500-aastane sild sai uue katte. 2016. aasta detsembris lõpetatud restaureerimistööd kestsid 21 kuud ja nende kogumaksumus oli 1 036 568,46 eurot.


Tallinna Päevaleht

Tallinna Päevaleht oli ajaleht, mis ilmus 1918. aastal Tallinnas. Ajalehte andis algul välja Hindrik Prants ja hiljem V. Brindfeldt.

Ajalehe järglane oli 1918 ilmunud Kodanik.


Punane Lipp

Punane Lipp oli 1907–1908 Peterburis ilmunud ajakiri. Ajakiri oli Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei Eestimaa Ühenduse Keskkomitee häälekandja. Partei oli ka ajakirja väljaandja.


Teated (ajakiri, 1917)

Teated (täispealkirjaga Teated : Narva Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu poolt) oli 1917 Narvas ilmunud ajakiri. Ajakiri oli Narva Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu häälekandja. Ajakirja esimene number ilmus 4. märtsil 1917 ja viimane ehk 6. number 23. aprillil 1917.


Tööliste Sõna

Tööliste Sõna oli eestikeelne ajakiri, mis ilmus 1914. aastal Narvas. Ajakirja väljaandja oli Alide Sakkeus ja vastutav toimetaja Ida Karus. Ajakirja ilmus kaks numbrit.


Ektoopiline kilpnääre

Ektoopiline kilpnääre ehk kilpnäärme ektoopia ehk väärasetsev kilpnääre (ka ektoopiline kilpnäärmekude) on osadel loomadel, sh inimestel, esineda võiv kilpnäärme arenguhäire, mille korral kilpnäärmekude paikneb kehas väljaspool normaalseks peetavat isthmus glandulae thyreoideae piirkonda. Selle põhjuseid ei teata.


Sergei Novikov (matemaatik)

Sergei Novikov (vene keeles Сергей Петрович Новиков Sergei Petrovitš Novikov; sündinud 20. märtsil 1938 Gorkis) on vene matemaatik, Fieldsi medali kavaler.

Ta on 1967. aastast Moskva riikliku ülikooli matemaatikaprofessor. Tema peamised uurimisvaldkonnad on topoloogia, sümplektiline geomeetria, analüütiline mehaanika, üldrelatiivsusteooria, kvantväljateooria (arendas Wessi-Zumino-Novikovi-Witteni mudelit), tahke keha füüsika ja matemaatiline füüsika.

1970. aastal pälvis ta Fieldsi medali topoloogia-alaste tööde eest.


Põlispuu

Põlispuu on erakordselt suurte mõõtmetega või liigile omasest keskmisest kõrgema vanusega või bioloogilise ja/või kultuuriloolise tähtsusega kas kodumaist päritolu või võõrliigist puu, mis on paiga peamine side minevikuga.

Eestis on 2019. aasta alguse seisuga kaitstavate looduse üksikobjektide hulgas 604 üksikpuud ja puuderühma. Kõiki neid iseloomustab suur esteetiline, ajalooline või kultuurilooline väärtus.


Wild Wild Angels

"Wild Wild Angels" on Briti glämmroki ansambli Smokie laul, mis ilmus selle kolmandal stuudioalbumil "Midnight Café" (1976). See anti välja ka singlina. Laulu autorid on Mike Chapman ja Nicky Chinn.

Singli B-poolel oleva laulu "The Loser" autorid on Pete Spencer ja Chris Norman.

"Wild Wild Angels" on aastaid hiljem avaldatud mitmete albumite CD-versioonidel, näiteks "Gold - 1975-2015" (2015).


August Kaljukosk

August Kaljukosk (kuni 1940. aastani August Kerts/Kõrts) (23. september 1921 Tallinn – 2. detsember 2003 Tallinn) oli eesti õigeusu vaimulik (ülempreester) ja õigeusu kirikuloo uurija.


Pähklipureja

"Pähklipureja" (vene keeles Щелкунчик, Štšelkuntšik) on klassikaline ballett kahes vaatuses. Balleti muusika on loonud Pjotr Tšaikovski ning algse koreograafia autorid on Marius Petipa ja Lev Ivanov. See on Tšaikovski kolmas ja viimane ballett, millele ta muusika on loonud. Balleti sündmustik põhineb osaliselt saksa kirjaniku E. T. A. Hoffmanni jutustusel "Pähklipureja ja hiirekuningas" (1816). "Pähklipureja" stsenaariumi kirjutamise juures kasutas Petipa põhiliselt Alexandre Dumas vanema ümberjutustust Hoffmanni loost.

"Pähklipureja" esietendus 18. detsembril 1892 Peterburis Maria teatris.


Heinrich Freymann

Heinrich Freymann (5. mai 1909 Laiuse vald – 11. mai 1975 Tartu) oli Tartu Riikliku Ülikooli ladina keele õppejõud ja tõlkija.

Ta on koostanud "Ladina keele õpiku" (1963), oli üks ladina-eesti sõnaraamatu koostajatest (koos Lalla Grossi, Richard Kleisi ja Ülo Torpatsiga).


Perspektiiv

Lühendamise efekt (foreshortening) on visuaalne efekt või optiline illusioon, mille tõttu objekt või distants tundub lühem kui see tegelikult on, sest see on kallutatud vaatleja suunas.


Fessenheimi tuumaelektrijaam

Fessenheimi tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam Prantsusmaal Saksamaa piiri lähedal Haut-Rhini departemangus Fessenheimi vallas.

Jaama ehitamist alustati aastal 1970, tööle hakkas see 1978. aasta alguses. See on Prantsusmaa vanim tuumaelektrijaam.

Tuumaelektrijaamas on kaks 920 MW reaktorit (sellega on jaama koguvõimsus 1840 MW).

Jaam on kavandatud sulgeda 2017. aastal paljude jaamaga seotud riskide tõttu. 2018. aasta novembris teatas Prantsusmaa president Emmanuel Macron, et jaam suletakse 2020. aasta kevadel.


Elsa Lamp

Elsa Lamp (aastani 1935 Elsa Morgen; 15. november 1913 Tartu – 24. märts 2009 Tartu) oli eesti laulja (sopran).

Ta õppis 1932–1935 Tartu Ülikoolis majandust ja 1935–36 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis laulmist (Rudolf Jõksi klass). Töötas 1935–44 mitmel pool raamatupidajana. Oli 1944–1946 Vanemuise koorilaulja, 1946–63 solist ning 1960–70 trupijuht, 1968–70 ühtlasi kontsertmeister.

Oli 1945–47 Eesti meistrivõistlustel tennise paarismängudes medalivõitjaid.

Eesti Teatriliidu liige (1951).


Agu Uudelepp

Agu Uudelepp (30. juuli 1974 Tallinn – 4. veebruar 2020 Pariis) oli eesti ajakirjanik ja kommunikatsiooniekspert; Ringhäälingunõukogu esimees (2012–2017).


Ahto Orav

Ahto Orav (sündinud 20. augustil 1969 Põltsamaal) on eesti sportlane (indiaca-mängija), sporditegelane ja koolijuht, võistkondlik maailmameister indiaca's (2004).


Helve Viidalepp

Helve Viidalepp (1945. aastani Helve Roosileht; 20. detsember 1921 Paide – 12. november 1979 Tallinn) oli eesti maalikunstnik.


San Holo

San Holo, kodanikunimega Sander van Dijck (sündinud 26. novembril 1990), on Hollandi DJ, helilooja, muusik ja produtsent. Tema esimene ülimenukas muusikapala oli remiks Dr. Dre hiphoplaulust "The Next Episode", millega ta sai üle maailma tuntuks. See remiks kogus YouTube'is kiiresti 135 miljonit vaatamist.

Ta on välja andnud muusikat selliste plaadifirmade kaudu nagu Spinnin' Records, OWSLA, Barong Family ja Monstercat. Ta asutas plaadifirma bitbird, kus on antud välja singlid nagu "Still Looking" ja "Light". San Holo esimese albumi "Cosmos" avalikustas Heroic plaadifirma 18. septembril 2014. Tema esimene album oli iTunes'i elektroonilise muusika kategoorias esisajas.


Lobnja

Lobnja on linn Venemaal Moskva oblastis, mis moodustab Lobnja linnaringkonna. Asub Moskvast 30 km põhja pool.

Lobnja linna kohal asunud küladest on esimesena kirjalikult mainitud Kieva küla 1495. aastal. Lobnja asutamisaastaks loetakse 1902. aastat, kui avati samanimeline raudteejaam. Selle juurde tekkis asula, mis sai linnaõigused 1961. aastal.

Linna piires asub 0,22 km² suurune Kijovo järv.

Lobnja põhjaosas asub veetorn, mis on üks vähestest säilinud hüperboloidsetest ehitistest Venemaal.


Rohesein

Rohesein on sein, mis on osaliselt või üleni kaetud taimestikuga ja sisaldab kasvusubstraati, näiteks mulda. See meetod sobib taimekasvatuseks väikeses aias või linnakeskkonnas, kuna vertikaalpinnal kasvatamiseks on vaja vähem maapinda.

Roheseintel kasvatatakse taimi selleks ette nähtud konstruktsioonidel väikestes konteinerites, kuhu on sisse ehitatud kastmissüsteem. See annab hooldusel rohkem vabadust, kuna taimed ei vaja pidevat järelevalvet. Kasutatakse ka tugiraame, sõrestikke, kaari jne, et taimedel oleks võimalik üles- või allapoole kasvada või rippuda.

Enamikul roheseintel on integreeritud veesüsteem. Roheseinu nimetatakse ka elavateks seinteks või vertikaalaedadeks. Need tekitavad hoonetes eraldatud ruume ja lisavad hubasust.

Roheseina tuleks eristada rohefassaadist. Roheseinal paikneb kasvusubstraat tervel esiseinal, aga rohefassaadil on muld ainult seina alumises servas konteineris või maapinnal ning ronitaimi toestatakse seina esipinnal, et tekiks rohe- ehk taimefassaad.

Eri suurusega roheseinad võivad paikneda nii siseruumides kui ka õues, olla eraldiseisvad või kinnitatud olemasolevale seinale.

Illinois' ülikooli maastikuarhitektuuri professor Stanley Hart White patenteeris 1938. aastal leiutise vegetation-bearing architectonic structure and system 'arhitektuurne taimekonstruktsioon ja -süsteem', kuid see ei jõudnud tema tagahoovis olevatest prototüüpidest kaugemale.

Troopilise metsa alustaimestikule spetsialiseerunud botaanik Patrick Blanc töötas 1986. aastal koos arhitekt Adrien Fainsilberi ja insener Peter Rice'iga välja esimese suure roheseina, mis oli mõeldud Pariisi teadusmuuseumi (Cité des Sciences et de l'Industrie) siseruumi. 2005. aastal lõi Patrick Blanc koos arhitekt Jean Nouveliga taimedest välisseina Pariisi põliskultuuride muuseumi (Musée du Quai Branly – Jacques Chirac) administratiivhoonele.

Viimastel aastakümnetel on roheseinad muutunud üha populaarsemaks. Veebiandmebaasis greenroof.com on registreeritud 61 suuremõõtmelist õueroheseina. Nendest 80% on ehitatud 2009. aastal või hiljem ning 93% on rajatud 2007. aastal või hiljem. Paljud roheseinad on ehitatud avalikesse kohtadesse ja hoonetesse, näiteks lennujaamadesse, kuid nüüd on neid hakatud rajama ka mujale.

2015. aasta andmetel asub suurim rohesein pindalaga 2700 m² Los Cabose rahvusvahelises messikeskuses ja selle lõi mehhiklasest arhitekt Fernando Romero.


Sõlmaed

Sõlmaed on väga formaalse stiiliga aed ristkülikukujulises raamistuses, kuhu kuulub mitmesugused lõhna- ja maitsetaimed, sealhulgas tarinõges, pune, tüümian, sidrunmeliss, iisop, kassinaeris, kummel, rosmariin, saialilled ja kannikesed. Enamik sõlmaedu on nüüdisajal servadest ääristatud pukspuu hekiga, mille lehtedel on magus lõhn, kui neid hõõruda. Algupäraseid sõlmaedu, mida ei ümbritsenud pukspuuhekk, võis täpsemalt nimetada parteriteks. Teeradadeks aiaosade vahel on enamasti kasutatud peent kruusa. Enamik renessansiajastu sõlmaedadest oli moodustatud ruudukujulistest üksustest. Väike aed võis koosneda ühest üksusest, samas suured võisid sisaldada kuut või kaheksat.

Tänapäeval ei ole sõlmaiad eriti populaarsed, sest nende keeruka lahenduse tõttu vajavad nad rohket hooldust. Sõlmaiad olid moes 1485. aastal, mil Tudorid valitsesid Inglismaad. 1603. aastal, kui lõppes Elizabeth I ajastu, jäid ka sõlmaiad maastikuarhitektuuris tagaplaanile. Esimesed sõlmaiad rajati pealtvaatest lähtuvana ja sümmeetrilisena, et kuningliku perekonna liikmed saaksid neid oma lossidest imetleda. Taimed istutati teemandi, kolmnurkse, ristküliku või mõne muu kujundina, et anda neile kootud eseme või tikandi efekt. Sügiseti ja talviti, mil lilli oli raske leida, kasutati varasemates aedades lillede asemel maitse- ja ravitaimi, liiva, kruusa, kive ja lõhutud telliseid, et säilitada hästi eristatavad jooned ja värvid.

Tänapäeval on sõlmaiad vähem formaalsed, kuid säilinud sõlmetaoline kujundus. Samuti kasutatakse rohkem mitmesuguseid erinevaid taimi, näiteks värvilisi üheaastaseid taimi, roose ja aromaatseid maitsetaimi. Sõlmaedu, mis on piiritletud madalate põõsastega, kutsutakse lilleaedadeks. Sõlmaed on välja toodud ka Shakespeare'i näidendis "Love's Labour's Lost" ("Asjatu armuvaev").


Lydia Allik

Lydia Allik (sündinud Lydia Alt; 1. aprill 1918 – 8. juuni 2009 Jõgeva) oli Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku salmilaulja (köster) ja koorijuht.


Haljasväetis

Põllumajanduses haljasväetisena kasutatav taim küntakse maasse värskena – ädalana – või niidetakse ja jäetakse maapinnale kõdunema ning siis küntakse sisse – mängides rolli multšina ja mulla omaduste parendajana. Haljasväetisena kasutatakse taimi enamasti kattevilja eesmärgina, et vähendada mullast vee aurustumist, mulla sooldumist, vähendada umbrohtuvust ja kahjurite hulka ning suurendada bioloogilist mitmekesisust. (Lu et al. Haljasväetist kasutatakse kõige intensiivsemalt maheviljeluses, kus mineraalväetised on keelatud.


Mick Pedaja

Mick Pedaja (sündinud 7. märtsil 1993) on Eesti muusik ja helilooja.

Micucu oli instrumentaalduo, mille koosseisus musitserisid Uku Kübar (klahvpillid, trummid, perkussioon, elektroonika) ja Mick Pedaja (kitarrid, vokaal, elektroonika). Teinud varem mitut bändi ja projekte koduses Raplas, jõudsid kaks sõpra alles Micucus nende jaoks parima sünergiani. 29. mail 2013 sai valmis debüütsingel "Take your things".

Märtsist maini salvestati Kaabu stuudios esimese EP lood ning "Debut EP" tuli välja 10. juulil 2014. EP-l võib kuulda põnevat elektroakustilist kompotti meloodilisest elektroonilisest muusikast ja kergemast progerokist, mis nende endi sõnul peegeldab meid ümbritsevat keskkonda ja inimesi. Nüüd Mick Pedaja enam Micucus ei musitseeri.

Pedaja üksi loodavat muusikat võib kirjeldada kui segu ambient'ist, akustilisest folgist ja new age'ist, kus loodushääled kohtuvad hõljuvate kõlamaastike ja helimustritega. Mehe enda sõnul on tema muusika inspireeritud eelkõige inimestest tema ümber, loodusest, tunnetest ja olemisest üleüldse.


Georg Allik

Georg Allik (9. detsember 1943 Tartu – 30. märts 2024 Tartu) oli Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku salmilaulja (köster).


Eduard Dietl

Eduard Wohlrat Christian Dietl (21. juuli 1890 Bad Aibling – 23. juuni 1944 Steiermargi maakond) oli Saksamaa sõjaväelane (kindralooberst), nii Esimesest kui Teisest maailmasõjast osavõtnu. Teda oli autasustatud Raudristi Rüütliristiga tammelehtede ja mõõkadega.

Ta alustas teenistust aastal 1909 ohvitseri kandidaadina 5. Baieri jalaväepolgus, aastal 1911 sai ta leitnandiks.


Kiir (ajaleht, 1927)

Kiir (alapealkirjaga Töörahva ajaleht) oli bolševike juhitud ajaleht, mis ilmus korra nädalas 12. jaanuarist kuni 13. maini 1927 Tallinnas.

Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Aleksander Luik. Ajalehte trükiti trükikojas Vaba Maa.


Lopets

Lopets on küla Venemaal Leningradi oblastis Volossovo rajoonis. Küla on peamiselt suvilateasula.

2017. aasta 5. aprilli varahommikul süütas Peterburist pärit mees kogu küla põlema, pidades seda Peterburi metroo pommiplahvatusega seotud terroristide pelgupaigaks. Tulekahju hävitas üheksa maja ning neli kõrvalhoonet.


Ksamili saared

Saared on üldpindalaga 7,1 hektarit (17,5 aakrit) ning on tuntud aastaringselt lopsaka looduse ja põliste randade poolest. Saartest idapoolseimal asub Ksamili küla, mille järgi saarestik on nime saanud.

Ksamili saared kuuluvad Butrinti rahvusparki.


Massimõrv Scheeli krundil

Massimõrv Scheeli krundil oli Nõukogude võimu esindajate poolt Pirita-Kosel toime pandud massimõrv.

Massimõrvad pankur Klaus Scheelile (1890–1961) kuulunud Kose suvemõisa territooriumil leidsid aset 1941. aasta kevadsuvel.


Logorröa

Logorröa (vanakreeka keeles λόγος logod "sõna" ja ῥέω rheo "voolama") on suhtlemisprobleem, mis väljendub liiga suures sõnahulgas, haiglaslikus vajaduses lobiseda. Mõnikord klassifitseeritakse logorröad kui psüühikahäiret, mis tuleneb erinevate psühhiaatriliste ja neuroloogiliste häirete, sealhulgas afaasia, ajukahjustuste puhul, mis on tekkinud talamuse piirkonnas.

Logorröa võib olla monotoonne rääkimine või mõmisemine, suunatud kas teistele või tõenäolisemalt inimesele endale. Selles võib sisalduda seosetute sõnade või fraaside kordamist. Logorröa põhjused pole teada. Kui on tegemist näiteks emotsionaalse ebastabiilsusega ja sellega seotud suure hulga neuroloogiliste seisunditega, on teised sümptomid kliinilises käsitluses ja teadusuuringutes olulisemad. Muude sümptomite hulka kuuluvad ülemäärane rääkimine, sõnad, milles puudub loogika või põhjus, sõnad, mis võivad solvata teisi inimesi ja suvalised sõnad, millele kuulajad võivad omistada muid tähendusi.

Logorröad ei tohiks segi ajada katkematu kõnega, mida iseloomustab teemalt teemale "hüplemine" ja mida on võimatu katkestada.


Meediainnovatsiooni ja digikultuuri tippkeskus

Tallinna Ülikooli Meediainnovatsiooni ja digikultuuri tippkeskus (lühendatult MEDIT) asutati 2015. aastal. MEDITi eesmärk on interdistsiplinaarsete loome- ja teadusprojektoride algatamine ja teostamine, mis hõlmavad digitaalsete meedia- ja kommunikatsioonivahenditega kaasnevate kultuurimuutuste ja innovatsiooniprotsesside uurimist, kombineerides selleks ennekõike humanitaarteaduslikke ja majandusteaduslikke perspektiive. Teiseks eesmärgiks on kogutavate teadmiste rakendamine uute digitaalsete meediavormide ja innovaatiliste väljendusvormide loomiseks. MEDITi aluseks on eeldus, et kaasaegse kultuurimuutuse mõtestamiseks ja selles loovalt osalemiseks on vaja kultuurilist, majanduslikku ja tehnoloogilist arengudünaamikat käsitleda ühtses süsteemis, kaasates nii vastavaid teadusdistsipliine kui ka loovpraktikaid.

MEDITi tööd juhatab Indrek Ibrus.


Blaze Starr

Blaze Starr (sünninimi Fannie Belle Fleming; 10. aprill 1932 Wilsondale, Lääne-Virginia – 15. juuni 2015 Wilsondale või Williamson, Lääne-Virginia) oli USA burleskitantsija, striptiisitar ning foto- ja aktimodell.

Ta sündis Lääne-Virginia osariigis 11-lapselises peres. Ta lahkus kodust teismeeas ja kolis Washingtoni, kus hakkas tööle kelnerina. Washingtonis avastas ta Red Snyder, kes soovitas tal tööle asuda meelelahutusäris. Snyderist sai tema esimene mändežer ja Snyderi soovitusel hakkas ta esinema nimega Blaze Starr.

1950. aastatel esines ta Baltimore'is tantsijana paljudes ööklubides ja töötas modellina. Hiljem töötas ta veel New Orleansis. Tal oli armuafäär Louisiana kuberneri Earl Longiga.

1989. aastal valmis tema 1974. aastal ilmunud memuaaridel põhinev film "Blaze", kus peaosades mängivad Paul Newman Earl Longi ja Lolita Davidovich Starri. Filmis tegi pisirolli ka Starr ise.

Starr oli 12 aastat abielus Baltimore'i ööklubi 2 O'Clock Club omaniku Carroll Gloriosoga.


Alandus

Alandus on uhkuse vähendamine, millega võib kaasneda häbi või alluva positsioon. See on emotsioon, mida tunneb inimene, kelle sotsiaalne staatus on just vähenenud. See võib tulla läbi hirmutamise, füüsilise või vaimse väärkohtlemise või pettuse või piinlikkustunde tekkimine inimesel, kes on hakkama saanud kas sotsiaalselt ja juriidiliselt lubamatu teoga. Arvestades, et alandlikkuse põhimõte on ego alandamine, peab alandusega olema seotud teised inimesed, kas kaudselt või vabatahtlikult.

Alandus on praegu aktiivne teadustöö teema ja seda nähakse kui olulist kuid keerulist liikumapanevat jõudu inimese suhtlemises, millel on mõju nii intrapersonaalsel, inimsuhete -, institutsioonilisel ja rahvusvahelisel tasandil.


Janet Leigh

Janet Leigh (sünninimi Jeanette Helen Morrison; 6. juuli 1927 Merced, California – 3. oktoober 2004 Beverly Hills, California) oli USA näitleja.

Ta on tuntud eelkõige osatäitmise järgi Alfred Hitchcocki õudusfilmis "Psühho" ("Psycho"; 1960). Ta võitis selle rolli eest parima naiskõrvalosatäitja Kuldgloobuse ja pälvis Oscari nominatsiooni. Leigh' muud tuntumad osatäitmised on filmides "Act of Violence" (1948), "Väikesed naised" ("Little Women"; 1949), "Teraskannus" ("The Naked Spur"; 1953), "My Sister Eileen" (1955), "Kurjuse puudutus" ("Touch of Evil"; 1958) ja "Mandžuuria kandidaat" ("The Manchurian Candidate"; 1962).

Pärast kaht lühikest abielu varases nooruses abiellus Leigh 1951. aastal näitleja Tony Curtisega ning nad said kaks last, Jamie Lee ja Kelly, kellest said samuti näitlejad. Koos Tony Curtisega mängis Leigh mitmes filmis. Leigh' kaubamärkideks olid sensuaalne figuur ning sügav ja kirglik hääl.


Kõdistaja

Kõdistaja oli satiirileht, mis ilmus 1908. aastal Viljandis.

Selle toimetaja ja väljaandja oli Jaan Vinnal. Lehte trükiti Andres Renniti trükikojas.

Ajaleht oli 8-leheküljeline ning seda trükiti 1500 eksemplari. Leht maksis 6 kopikat.


Müristaja (ajakiri)

Müristaja oli huumoriajakiri, mis ilmus 1905. aastal üks kord kuus Viljandis.

Toimetaja oli J. T. Vinnal. Kokku ilmus 3 numbrit. Ajakirja trükiti Viljandis A. Peeti trükikojas.


Hawkingi radiatsioon

Hawkingi radiatsioon (Hawkingi kiirgus) on soojuskiirgus, mida eelduste kohaselt kiiratakse mustade aukude sündmuste horisondil. Nimetuse on see saanud inglise füüsikateoreetiku, kosmoloogi, kirjaniku ja Cambridge'i ülikooli teoreetilise kosmoloogia keskuse teadusdirektori Stephen Hawkingi järgi. Tema pakkus välja 1974. aastal hüpoteesi selle nähtuse olemasolu kohta. Radiatsiooni nimetatakse ka Bekenstein-Hawkingi radiatsiooniks, kuna avastusele aitas kaasa Jacob Bekenstein, kelle teooria kohaselt peaks mustadel aukudel olema piiratud entroopiatase ja temperatuur, mis erineb nullist kraadist. Hawkingi radiatsioon vähendab mustade aukude massi ja energiat ning seetõttu nimetatakse seda ka mustade aukude haihtumiseks. Mustad augud, mis massi juurde ei neela, muutuvad ajapikku väiksemaks ja lõpuks kaovad (aurustuvad).

1973. aastal näitasid Jakov Zeldovitš ja tema õpilane Aleksei Starobinski Moskvas Hawkingile, et kvantmehaanika määramatuse printsiibi kohaselt peaks pöörlevad mustad augud tekitama ja kiirgama osakesi, mis tekivad musta augu pöördliikumise energiast. See kiirgus tuleks sündmuste horisondist väljastpoolt ja aeglustaks musta augu pöörlemist. Hawking sai sellest ideest inspiratsiooni ning otsustas matemaatilise käsitlusega põhjendada ja edasi arendada.

2008. aasta juunis lennutas NASA kosmosesse gammakiirgust otsiva Fermi kosmoseteleskoobi. See saaks tuvastada nii tumeaine olemasolu kui ka otsida ürgsetest mustadest aukudest kiirguvat gammakiirgust. Tulevikus saaks CERN-is asuv Suur Hadronite Põrguti luua üliväikesi musti auke ja uurida nende haihtumist.

2010. aasta septembris uuriti väidetavalt signaali, mis on tihedalt Hawkingi radiatsiooniga seotud, kuid seda infot pole tõestatud.


Peeter Kulbusch

Peeter (Pjotr) Kulbusch (sündinud 12. august 1843 Olustvere vald) – 1925) oli eesti õigeusu köster-kooliõpetaja.


Dörptsche Zeitung

Dörptsche Zeitung oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1789–1875 Tartus (saksa keeles Dorpat).

1789. aastal andis ajalehte välja Friedrich Gotthilf Findeisen ja 1790-1817 Johann Michael Gerhard Grenzius.


Rigasche Zeitung

Rigasche Zeitung oli ajaleht, mis ilmus1778–1889 ja 1907–1915 Riias. Aastatel 1890–1906 ajaleht ei ilmunud. 1778. aastast kuni arvatavasti 1808. aastani andis seda välja Georg Ludwig Zachariae.


Eesti Teadus- ja Tehnikainformatsiooni ning Majandusuuringute Instituut

suuna Eesti Teadus- ja Tehnikainformatsiooni Instituut


Eesti Teadus- ja Tehnikainfo ning Majandusuuringute Instituut

suuna Eesti Teadus- ja Tehnikainformatsiooni Instituut


Deutsch in Estland

Deutsch in Estland (lühend DiE) on aastast 1994 ilmuv jätkväljaanne. Seda annab välja Eesti Saksa Keele Õpetajate Selts ja kirjastab TEA Kirjastus. Aastatel 1994–2005 andis väljaannet välja Goethe Instituut ja Saksa Kultuuriinstituut. Väljaanne on ilmunud mitte sagedamini kui kaks korda aastas.


Beiträge zur Kunde Ehst-, Liv- und Kurlands

Beiträge zur Kunde Ehst-, Liv- und Kurlands oli 1868-1939 Tallinnas ilmunud jätkväljaanne, mida andis välja Eestimaa Kirjanduse Ühing. Väljaanne hakkas ilmuma Christian Eduard Pabsti eestvõttel.


Joann Poska

Jaan (Joann) Poska (15. juuli 1835 Tuhalaane – 13. juuli 1882 Laiuse) oli eesti õigeusu vaimulik – köster-kooliõpetaja.


Peeter Laane

Peeter Laane (7. jaanuar 1941 Tallinn – 2. aprill 2017 Tallinn) oli eesti arstiteadlane, kergejõustiklane ja sporditegelane.

Ta lõpetas aastal 1959 Tallinna 2. Keskkooli ja aastal 1965 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Aastatel 1969–1971 oli ta Moskvas aspirantuuris. Aastal 1988 sai ta meditsiinidoktoriks.

Ta töötas aastatel 1965–1969 Tallinna Keskhaiglas arstina. Pärast aspirantuuri töötas ta aastatel 1972–1983 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudis vanemteadurina. Aastatel 1984–1994 töötas ta Eesti Kardioloogia Instituudi direktorina ja aastatel 1994–2007 vanemteadurina. Lisaks töötas ta kohakaasluse alusel Tallinna Pedagoogikaülikoolis tervisekasvatuse õppetooli juhatajana (aastast 1997 professorina).

Sportimist alustas ta koos Rein Aunaga Tallinna 27. Koolis 2. klassis.


Archiv für die Geschichte Liv-, Est- und Curlands

Archiv für die Geschichte Liv-, Est(h)- und Curlands oli 1842-1895 Tartus ilmunud jätkväljaanne, mida andis välja Eestimaa Kirjanduse Ühingu toetusel Friedrich Georg von Bunge.

Väljaanne ilmus köidetena. 1.-8. köide kandis eripealkirja "Quellen zur Geschichte des Untergangs livländischer Selbständigkeit".

1861 hakkas ilmuma uus väljaanne (saksa keeles Neue Folge), mis alustas uue numeratsiooniga.


Õpetatud Eesti Seltsi Toimetused

Õpetatud Eesti Seltsi Toimetused (saksa keeles Verhandlungen der gelehrten Estnischen Gesellschaft, ladina keeles Commentationes Litterarum Societatis Esthonicae) on Õpetatud Eesti Seltsi jätkväljaanne, mis ilmus 1840–1940 ja uuesti aastast 2006 (Õpetatud Eesti Seltsi Toimetised).

Esimesed 24 köidet ilmusid saksakeelse pealkirjaga.


Tóthfalu

Tóthfalu (serbia keeles Тотово Село / Totovo Selo) on küla Serbias Vojvodinas Põhja-Banati ringkonnas, Kanjiža vallas.

Tóthfalu asub 30 km kaugusel Ungari piirist ja 12 km Tisza jõest lääne pool. Teisel pool jõge asub Horvaatia. Linna geograafilised koordinaadid on 45° 40' põhjalaiust ja 18° 59' idapikkust.

Tóthfalus oli 2002. aasta seisuga 709 elanikku. 99,4% neist olid ungarlased.

Küla on nime saanud ungarlasest maaomaniku József Tóthi järgi, kes 20. sajandi alguses jagas osa oma maavaldusest majakruntideks. Serbiakeelne nimi Totovo Selo 'Tóthi küla' on ungari nime tõlge.


Artjom Jurov

Artjom Valerianovitš Jurov (vene keeles Артём Валерианович Юров; sündinud 20. mail 1962 Kaliningradis) on vene füüsik.

Ta töötab 2007. aastast Immanuel Kanti nimelises Balti Föderaalülikooli teoreetilise füüsika kateedris professorina. Tema peamised teadushuvid on seotud kosmoloogiaga, braanidega, tumeenergiaga, Darboux' teisendusega ja supersümmeetriaga. Tema teadustöö tähtsamad uurimisteemad on Friedmanni võrrandite täpsed lahendid, braaniteooria, Darboux' teisendus mitmemõõtmelistes integreeruvates süsteemides ja supersümmeetriline kvantmehaanika. Tema loodud relativistliku kosmoloogia töörühm uurib tumeenergia fenomeni.

Ta on fundamentaalteaduse populariseerija, kes esineb lektorina ja juhib teadussaadet.


Carl Brown

Carl Brown (sündinud 10. oktoobril 1950) on Jamaica endine jalgpallur ja jalgpallitreener.

Ta on olnud Jamaica jalgpallikoondise peatreener aastatel 1990–1994, 2001–2004 ja 2006. Ta on osalenud Jamaica koondisega 1991., 1993. ja 2003. aasta CONCACAF Gold Cupil. 1993. aasta turniiril sai ta koondisega kolmanda koha.


Aulin Rimm

Aulin Rimm (27. juuli 1930 Vana-Antsla vald, Urvaste kihelkond, Võrumaa – 21. september 1999 Tartu) oli eesti kunstnik (karikaturist ja skulptor).

Pärast Valga 1. Keskkooli lõpetamist 1949. aastal alustas ta õpinguid Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis. Ta lõpetas kooli (juba Tallinna viidud Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi) 1955. aastal skulptorina.


Juuro Kuusik

Juuro Kuusik (13. oktoober 1928 Tartumaa – 18. juuni 2012 Tartu) oli eesti kunstnik ja karikaturist.

Juuro Kuusik sündis Haava algkooli juhataja peres neljanda ja ühtlasi noorima lapsena, tema isa oli Vesneri Rahvaraamatukogu Seltsi juhataja. Alghariduse omandas Juuro Kuusik Haava koolis, keskhariduse Tartu I Keskkoolis, erihariduse Tartu Õpetajate seminaris.

Juuro Kuusik on töötanud algklasside õpetajana Võnnus ja Lähtel. Aastatel 1964–1974 töötas ta kunstnik-retušeerijana Tartus ajalehe Edasi toimetuses, kus joonistas karikatuure naljanurka "Herilane". Alates 1975. aastast kuni pensionieani teenis ta leiba Lähtel Sootaga sovhoosis kunstnikuna, kus kujundas diplomeid, tänukirju, kuulutusi, kirjutas koolilõpetajatele raamatutesse pühendusi. Tegi kaastööd Tartu Valla Kuukirjale.

Tema kujundatud on kirjanik Mait Metsanurga mälestuskivi Metsanuka külas. Koostöös skulptor Ado Kochiga valmis Äksi nõiale pühendatud kivide ansambel Puhtaleiva külas. Oma isa 120. sünniaastapäeval organiseeris Juuro Kuusik Haava koolimajale mälestustahvli.

Valdava osa Juuro Kuusiku loomingust moodustavad šaržid ja buksiimid.


Jerzy Stuhr

Jerzy Oskar Stuhr (sündinud 18. aprillil 1947 Krakóws) on poola näitleja ja režissöör.

Jerzy Stuhr lõpetas 1972. aastal Krakówis Ludwik Solski Draamakunstide Akadeemia. Ta oli ka rektor (1990–1996; 2002–2008).


Maasik-metskaktus

Maasik-metskaktus (Hylocereus undatus) on taim kaktuseliste sugukonnast. Taime vili on pitaia. Maasik-metskaktus on oma viljade ja dekoratiivse välimuse tõttu troopilises kliimas levinud kultuurtaim.

Taime nimetatakse mõnes keeles kuulilleks või öökuningannaks (inglise queen of the night), sest see õitseb ainult ühe öö.


Kruonise hüdroakumulatsioonijaam

Kruonise pumpejõujaam ehk hüdroakumulatsioonijaam asub Leedus Kruonise alevi lähedal, ligikaudu 34 km Kaunasest ida pool.

Selle jaama põhieesmärk on energia tarbimisvajaduse puhverdamine. See töötab koos Kaunase hüdroelektrijaamaga (100,8 MW). Väiksema energianõudluse ajal (tavaliselt öösiti) kasutab pumpejõujaam odavamat elektrit, et pumbata vesi alumisest veehoidlast ülemisse. Suurema energianõudluse ajal lastakse ülemisest veehoidlast vesi läbi turbiinide alumisse veehoidlasse, aidates täita suurenenud nõudlust energia järele päeval.

Jaama koguvõimsuseks oli kavandatud 1600 MW, mis pidi tulema kaheksast 200 MW generaatorist. Hiljem plaane muudeti ja rajati neli 225 MW generaatorit . Täielikult täidetud ülemise veehoidla korral suudab pumpejõujaam toota 900 MW energiat kuni 12 tundi. Kavandatakse viienda, 225 MW generaatori paigaldust, mis on varasematest paindlikum ja efektiivsem. Generaatori ja pumba üleüldine kasutegur on 78%, mis on 4% suurem nelja senise generaatori omast .

Kruonise jaam kasutab tehisjärvi hüdroenergiaallikatena. Jaama energia läheb Elektrėnai, kus on Leedu suurim fossiilkütuse elektrijaam Elektrėnai Elektrijaam, ja Kaunase vahelisse 330 kV elektriliini. Energia ülejäägi korral toimib jaam pumbana, pumbates vett alumisest reservuaarist ülemisse. Energia puudujäägi korral toimib jaam tavalise hüdroelektrijaamana, lastes vett ülemisest veehoidlast välja, tootes niimoodi elektrit.

Kruonise jaam on ainus töötav hüdroakumulatsioonijaam Baltimaades.


Mulk (ajakiri)

Mulk oli huumoriajakiri, mis ilmus 1908. aasta veebruaris Viljandis. Toimetaja ja väljaandja Aadu (Ado) Tõllasepp.


Up'n Down

"Up'n Down" oli Tartus alguse saanud Eesti noorte bänd aastatel 1994–1996 mis sai esiti tuntuks oma looga "Unenägu" ning seejärel looga "Naeratus" (solist Hanna-Liina Võsa). Up'n Downi esimene manager oli kuulus Tartu diskor Ervin Hurt. Pärast võttis ansambli üle Alexela Entertainment ja Erik Sakkov.


Stockholmi veoautorünnak

Stockholmi veoautorünnak toimus 7. aprillil 2017, kui Stockholmis veoki ärandanud isik sõitis sellega suurel kiirusel mööda jalakäijate tänavat ja rammis seal liikunud inimesi. Kuriteo käigus hukkus kohapeal neli ja sai vigastada 15 inimest, kes hospitaliseeriti. Üks haiglasse toimetatud kannatanu suri 28. aprillil ja rünnaku tõttu hukkunud inimeste arv tõusis viieni. Lisaks hukkus üks koer.

7. aprillil 2017 kell 14.53 kohaliku aja järgi sõitis veoauto (auto kuulus õlletehasele Spendrups) ärandanud mees Stockholmi kesklinnas jalakäijate tänaval (Drottninggatanil) rahva sekka. Seejärel rammis juht autoga Åhléns City kaubanduskeskuse vitriini. Autojuht sai selle käigus vigastada ja põgenes. Kurjategijaks osutus 39-aastane Usbekistanist pärit mees, kelle elamisloataotlus oli tagasi lükatud. Ta tulnuks riigist välja saata, kuid immigratsiooniametnikel ei õnnestunud teda enam üles leida.


Rahvusvaheline romade päev

Rahvusvahelise romade päev, ka rahvusvaheline mustlaste päev, on rahvusvaheline tähtpäev, mille algatas 8. aprillil 1971 Londonis toimunud esimene rahvusvaheline mustlaste kongress.

Ametlikult kinnitati kuupäev 1990. aastal neljandal Romade Kongressil, mis toimus Poolas Serockis.


Ülekuumenemine

Ülekuumenemine on nähtus, kus temperatuur vooluahelas tõuseb. Ülekuumenemine võib põhjustada kahju vooluahela komponentidele, põhjustada tulekahju või plahvatust. Ülekuumenemise tagajärjel tehtud kahju on pöördumatu, s.t et ainus viis parandamiseks on vooluahela komponentide väljavahetamine.


Eevi Ross

Eevi Ross (sündinud 1. septembril 1938) on eesti keeleteadlane.

Eevi Ross on õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis filoloogiat ja töötanud hiljem Eesti Keele Instituudis, osalenud Emakeele Seltsi töös, toimetanud Vikerraadio saadet "Keelekõrv", koostanud murrete sõnaraamatu.

Rossil on kolm poega, kellest kaks töötavad panganduses ja üks on arst. 2006. aastal anti talle aasta ema auhind.


Silvi Tenjes

Silvi Tenjes on eesti keeleteadlane ja multimodaalse suhtluse uurija.

Ta lõpetas aastal 1991 Tartu Ülikooli filoloogina, eesti keele ja kirjanduse õpetajana.

Ta on töötanud Tartu Ülikoolis teadurina, vanemteadurina ja dotsendina ning Kaitseväe Akadeemias lektori ja teadurina.


Kadri Muischnek

Kadri Muischnek (sündinud 15. jaanuaril 1965) on eesti keeleteadlane.

Ta lõpetas 1988. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna eesti keele ja kirjanduse erialal. 1998. aastal kaitses Tartu Ülikoolis magistritööd üldkeeleteaduse alal (juhendaja Haldur Õim).

2006. aastal sai doktorikraadi Tartu Ülikoolis väitekirjaga "Verbi ja noomeni püsiühendid eesti keeles" (juhendaja Mati Erelt).


Hella Keem

Hella Keem (6. aprill 1915 – 27. detsember 1997) oli eesti keeleteadlane, folklorist ning Võru murde ja Tartu murde uurija.

Hella Keem oli viljakas murdeuurija, kes pani kirja 229 615 sõnasedelit ning 3930 lehekülge murdetekste.

Ta oli pärit Urvaste Kihelkonnast Vaabinast. 1936. aastal asus ta õppima Tartu Ülikooli.


Herbert Haljaspõld

Herbert Haljaspõld (kuni 1921. aastani Herbert Grünfeldt; 7. veebruar 1896 Valga – 5. mai 1963 Sydney, Austraalia) oli eesti keeleteadlane. Ta oli "Entsüklopeedilise võõrsõnastiku" autor.


Eeva Ahven

Eeva Ahven (kuni 1935 Bachmann; 1935. aastal Randalu; kuni 1953 Kurve; 2. veebruar 1924 Tartu – 28. oktoober 2009) oli eesti keeleteadlane.

Ta lõpetas 1949. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele eriala. 1953. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja "Eesti kirjakeele arenemine aastail 1900–1917", mis ilmus 1958. aastal monograafiana.

1948–1992 töötas ta Eesti TA Keele ja Kirjanduse Instituudis (teadussekretärina 1953–1968), teadusdirektorina 1968–1989 ning vanemteadurina 1989–1992. Ta on uurinud eesti kirjakeele ajalugu.


Mari Must

Mari Must (11. november 1920 – 20. veebruar 2008) oli eesti keeleteadlane.

Oli Keele ja Kirjanduse Instituudi ning 1993. aastal selle põhjal moodustatud Eesti Keele Instituudi töötaja, muuhulgas 1956–1976 instituudi keeleuurimise sektori, hilisema nimetusega murdesektori juhataja. Instituudis vastutas "Eesti murrete sõnaraamatu" ja peatoimetajana "Eesti murdetekstide" koostamise eest.

Ta tegutses Emakeele Seltsis, oli nii murdevõistluste žüriis (esimees 1964–1988) kui ka murdetoimkonnas (vanem 1962–1988).

Ta oli Kalevala Seltsi välisliige 1966. ja Soome-Ugri Seltsi välisliige 1968. aastast. Soome Kirjanduse Seltsi kirjavahetajaliige 1974. ja Emakeele Seltsi auliige 1990. aastast.


Áron Szilágyi

Áron Szilágyi (sündinud 14. jaanuaril 1990 Budapestis) on Ungari vehkleja, kahekordne olümpiavõitja ja maailmameister.

Szilágyi tuli olümpiavõitjaks espadroni individuaalvõistluses 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis ja 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros.

Maailmameistrivõistlustelt võistkonnavõistluses on ta seni võitnud ühe kulla (2007), ühe hõbeda (2016) ja kaks pronksi (2009 ja 2014). Individuaalarvestuses võitis ta 2013. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali.

Euroopa meistrivõistlustel 2015. aastal võitis ta individuaalvõistluse kuldmedali. Aastal 2013 võitis ta meeskondlikus espadronis hõbemedali.

Aastal 2016 valiti ta Ungari aasta sportlaseks.


Saarlaste Mats

Saarlaste Mats oli huumoriajakiri, mis ilmus 1920. aastal Saaremaal Kuressaares. Väljaandja oli Saaremaa Kirjastusühisus, vastutav toimetaja Aleksander Valtin (Waltin).

Toimetus asus Kauba tänav 2. Hinnaks 2 marka. Saarlaste Matsi ilmus ainult kaks numbrit, seejärel lõpetati ajakirja ilmumine majandusraskuste tõttu.

Hiljem on ajakiri "Saarlaste Mats" olnud inspiratsiooniks Kalev Tammistu 1971. aastal ilmunud raamatule "Saarlaste Matsist Sõnumini - Legaalne revolutsiooniline töölisajakirjandus kodanlikus Eestis 1920-1924."


Venemaa loodusteaduste akadeemia

Ülevenemaaline Ühiskondlik Organisatsioon "Venemaa Loodusteaduste Akadeemia" (lühemalt Venemaa loodusteaduste akadeemia, akronüüm RAEN; vene keeles Общероссийская общественная организация "Российская академия естественных наук") on Venemaa mitteriiklik organisatsioon, ühiskondlik teadusakadeemia, mis ühendab loodus- humanitaar- ja tehnikateadlasi. Akadeemia ülesandeks on teaduse, hariduse ja kultuuri edendamine.

Akadeemia asutati 31. augustil 1990 Moskvas teadlaste grupi poolt. Asutajate hulgas oli nimekaid teadlasi: Dmitri Lihhatšov, Vitali Goldanski, Georgi Fljorov, Aleksandr Janšin ja nobelist Aleksandr Prohhorov. Akadeemia koosseisu kuuluvad tänapäeval regionaalsed osakonnad, teaduskeskused, assotsiatsioonid ja väikeinstituudid. Akadeemiat juhib 1993. aastast Moskva Riikliku Ülikooli geofüüsikaliste meetodite ja maakoore uuringute kateedri professor Oleg Kuznetsov.


Koirova

Koirova ehk Finskoje Koirovo (ka Suomen Koirova, Koiroi, vene Финское Койрово, Чухонское Коерово, Большое Коерово) on endine ingerisoome küla ajaloolises Tuutari kihelkonnas Kesk-Ingerimaal Peterburi linnast lõunas Gorelovo ja Pulkovo vahel. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb ala Leningradi oblasti Lomonossovi rajooni Villozi valla territooriumile.

Nimi tuleb arvatavasti soomekeelsest sõnast koira ehk koer.

Küla kuulus ajalooliselt samanimelise mõisa alla, mille territooriumil oli teisigi Koirovo-nimelisi külasid, mida eristati üksteisest täiendsõnadega nagu Finskoje Koirovo, Russkoje Koirovo, Nižneje Koirovo, Verhneje Koirovo, Novoje Koirovo ja Staroje Koirovo. Finskoje Koirovo, mida rahvasuus kutsuti ka lihtsalt Koirovaks, oli nendest küladest vanim ja suurim.

1711 – küla kuulus (nimega Koera) Pulkova mõisale. 1792 – küla oli Alexander Wilbrechti koostatud Peterburi kubermangu kaardil kirjas kui Koerovo (Коерово) küla. 1817 – külas (nimega Бол. Койровa) oli 24 talu. 1831 – külas (nimega Бол. Коeровo или Чухонское) oli 28 talu. 1838 – külas (nimega Чухонское Коерово) elas 151 inimest, sh 68 meest ja 83 naist. 1848 – külas (nimega Koiroa) elas 135 ingerisoomlast, kellest 116 olid äyrämöised ja 19 savakod. 1856 – külas (nimega Койерово Чух.) oli 7 talu 58 meeshingega. 1860 – külas (nimega Бол. Коeровo (Чухонской)) oli 26 talu. 1880.–1990. aastatel oli külas 32 talu. 1913 – külas (nimega Чухонское Койерово) oli 44 talu.

Küla hävis Teises maailmasõjas seal toimunud lahingutegevuse tõttu. Leningradi piiramise ajal asus külas kolm aastat Saksa kindlustatud tugipunkt, mis õnnestus Vene vägedel tagasi vallutada 1944. aasta jaanuaris. Tänapäeval on kunagise küla territooriumil lao- ja tööstushooned.


Taoufik Makhloufi

Taoufik Makhloufi (sündinud 29. aprillil 1988 Souk Ahrasis) on Alžeeria keskmaajooksja.

Ta võitis 2011. aasta Aafrika mängudel kuldmedali 800 m jooksus. 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis tuli Makhloufi 1500 m jooksus olümpiavõitjaks. Samal aastal tuli ta Aafrika meistriks 800 m jooksus. Maailmameistrivõistlustel on tema parim 2015. aasta 4. koht 1500 m jooksus. Makhloufi nimele kuuluvad Alžeeria rekordid 800 meetri ja 1000 meetri jooksus.


Arvo Laanest

Arvo Laanest (22. märts 1931 – 10. mai 2003) oli eesti keeleteadlane.

1959. aastal sai ta teaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Substantiivne atribuut läänemeresoome keeltes".


Silja Grünberg

Silja Grünberg (7. aprill 1937 – 15. jaanuar 2021) oli eesti keeleteadlane. Ta oli "Vadja keele sõnaraamatu" toimetaja.


Valve-Liivi Kingisepp

Valve-Liivi Kingisepp (neiupõlvenimi Presjärv; sündinud 11. novembril 1935 Läänemaal Taebla vallas Maalse külas) on eesti keeleteadlane ja õppejõud.

Kingisepa teadustöö on keskendunud eesti vana kirjakeele sõnavara uurimisele.

Ta on koostanud ise ja koos kaasautoritega põhjalikke vanade tekstide sõnavara ülevaateid ja sõnastikke. Samuti on Kingisepp käsitlenud eesti keele uurimise suurkujude ja ülikooliõppe oluliste isikute tegevust. Selle teemaga on seotud tema 2003. aastal koostatud artiklikogumik "200 aastat eesti keele ülikooliõpet".

Lisaks sõnavarale ja suurte keelemeeste tegevusele on Valve-Liivi Kingisepp tundnud huvi ka murrete vastu. Sellel teemal on ta kirjutanud artikli "Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele kateedri murdearhiiv", mis ilmus kogumiku Kodumurre kaheksandas numbris.


Ellen Uuspõld

Ellen Uuspõld (sündinud Ellen Heek, 19. aprill 1927 Mereküla (Meriküla) – 7. juuni 2019 Tartu) oli eesti keeleteadlane ja Tartu Ülikooli emeriitdotsent.


Ülemõuemarssal

Ülemõuemarssal (vene keeles обер-гофмаршал, saksa keeles Oberhofmarschall) oli Venemaa keisririigi õukonnateenistuse II klassi teenistusaste, mis oli võrdne tsiviilteenistuse tõelise salanõuniku auastmega. Ülemõumarssal oli ka Saksa-Rooma keisri (kuni 1806) ja Austria keisri (1804–1918) õukonnas.


Lumme Erilt

Lumme Erilt on eesti keeleteadlane.

Lumme Erilt lõpetas Tartu Ülikooli 1994. aastal inglise keele ja kirjanduse erialal.

Ta on Korporatsioon Filiae Patriae vilistlane. 2015. aastal sai ta Filiae Patriae 95. aastapäeva puhul aumärgi.


Kai Adamson

Kai Adamson (kuni 25. oktoober 1984 Riikoja, sündinud 27. jaanuaril 1955 Tallinnas) on eesti filoloog.

Ta lõpetas 1973. aastal Tallinna Reaalkooli (tol ajal Tallinna 2. Keskkool) ja 1978. aastal cum laude Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. Töötanud valdavalt keeletoimetajana. Uurinud arheoloogia ja õigusteaduse sõnavara ning avaldanud selle kohta artikleid.

Kai Adamson on Emakeele Seltsi ja Tallinna Reaalkooli vilistlasesinduse liige.

2005. aastal valiti Kai Adamson koos abikaasa Arend Adamsoniga aasta kodanikuks.

2009. aastal avaldas Eesti Keele Sihtasutus mälestusraamatu "Keeleuurija ja sõnaseadja Elli Riikoja", mille Adamson on koostanud ja kaastoimetanud.

Isiklikku

Tema vanaisa oli Heinrich Riikoja ja ema Elli Riikoja.


Karl Mihkla

Karl Heinrich Mihkla (20. september 1901 Rääma – 10. märts 1980 Tallinn) oli eesti keeleteadlane, ajakirjanik, kirjandusteadlane. Tema pseudonüüm oli K. M.


Anu-Reet Hausenberg

Anu-Reet Hausenberg (sündinud 9. märtsil 1941 Võrus) on eesti keeleteadlane, fennougrist, komi folkloori ja kultuuri uurija, Tallinna Ülikooli emeriitprofessor. Ta on kirjutanud käsiraamatu "Keeleoskuse mõõtmine" (2003).


Henno Jänes

Henno Harald Jänes (11. detsember 1905 Võru – 26. juuli 1970 Stockholm) oli pedagoog ja keeleteadlane.

Ta lõpetas aastal 1923 Võrumaa Rahvahariduse Seltsi Poeglaste Gümnaasiumi, õppis aastatel 1923–1929 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, omandades pedagoogidiplomi eesti keele, soome-ugri keelte, rahvaluule ning eesti ja üldise kirjandusloo alal.


Gerda Laugaste

Gerda Laugaste (24. juuni 1910 Alatskivi vald – 4. detsember 1992) oli eesti keeleteadlane.

Laugaste oli foneetikalaboris Paul Ariste assistent ning 1940. aastate lõpust alates õpetas ta Tartu Ülikoolis üldfoneetikat ja eesti keele foneetikat.


Uno Liivaku

Uno Liivaku (kuni 15. septembrini 1938 Toomberg; sündinud 20. mail 1926 Mornas Viljandimaal) on eesti keeleteadlane.

Liivaku on aastaid olnud tõlkija. Ta tõlkis pikka aega populaarteaduslikke teoseid ja huumorikogumikke.


Kammerjunkur

Kammerjunkur (vene keeles камер-юнкер, saksa keeles Kammerjunker) oli Venemaa keisririigi õukonnateenistuse IX klassi teenistusaste, mis oli võrdne tsiviilteenistuse titulaarnõuniku auastmega.

1915 on mainitud, et Venemaa keisririigis oli 394 kammerjunkrut.


Tuulispea

Tuulispea oli nalja- ja pilkeajakiri, mis ilmus 1923. aastal Tallinnas ilmumissagedusega kord kuus.

Nime sai ajakiri juba Soomes ilmunud (1903–1957) huumoriajakirja Tuulispää järgi. Väljaandja ja toimetaja oli Juhan Kruustee. Toimetus asus Tallinnas Lai tn 38. Ajakirja trükiti Tallinnas trükikojas Kiri kahevärvilisena. Ajakirja hind oli 25 marka. Kokku ilmus kaks numbrit.


Bentheimi krahvkond

Geograafiliselt koosneb Bentheim suuresti madalsoost ja varane asustus koondus piki jõekaldaid, mis krahvkonda läbisid. Bentheimi liivakivi lasundid panid aluse tulusale ekspordile teistesse tänapäeva Saksamaa ja Hollandi osadesse.


Tallmeister

Tallmeister (vene keeles шталмейстер, saksa keeles Stallmeister) oli keskajal ja uusajal õukonna liige, kelle ülesanne oli hobuste eest hoolitseda.

Tallmeister oli Venemaa keisririigi õukonnateenistuse III klassi teenistusaste, mis oli võrdne tsiviilteenistuse salanõuniku auastmega.


Toomkapiitel

Toomkapiitel on vaimulike nõukogu toomkiriku juures. Toomkapiitlisse kuulub enamasti 12 toomhärrat. Toomkapiitlit juhib toompraost, kes juhatab toomkapiitli istungeid.


Amel Tuka

Amel Tuka (sündinud 9. jaanuaril 1991) on Bosnia ja Hertsegoviina kergejõustiklane (keskmaajooksja).

2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta 800 m jooksus ajaga 1.46,30 pronksmedali.

Aastal 2015 valiti ta Bosnia ja Hertsegoviina aasta sportlaseks.

Ta oli Bosnia ja Hertsegoviina lipukandja 2016. aasta suveolümpiamängude avatseremoonial.


Värvimine

Värvimine on millegi (nt tekstiili või maja) värvainega katmine, immutamine või töötlemine.

Endisajal, vähem ka tänapäeval kasutatakse värvimiseks sageli looduslikke materjale (nt värvitaimi).


Venemaa Teaduste Akadeemia professor

Venemaa Teaduste Akadeemia professor, lühemalt Venemaa TA professor, ka RAN-i professor, on aunimetus Venemaal, mida Venemaa Teaduste Akadeemia (RAN) annab alla 50 aasta vanustele Venemaa kodakondsusega teadlastele teadussaavutuste eest, samuti aktiivse osavõtu eest Venemaa Teaduste Akadeemia ees seisvate ülesannete realiseerimisel.

RAN-i professori aunimetus asutati 2015. aastal. Aunimetust ei anta Venemaa TA liikmetele. Aunimetuse andmisel nõutakse 10-aastast teadus-pedagoogilist staaži, doktorikraadi, samuti eeldatakse, et kandidaadi uurimistöö efektiivsus on kõrgem kui keskmisel ülikooliprofessoril. Tiitel on eluaegne. Erinevalt akadeemikutest ja korrespondentliikmetest, ei kaasne RAN-i professori tiitliga lisatasu. RAN-i professoreid peetakse Venemaa TA liikmeskonna kaadrireserviks. Mõnes mõttes on nad nagu teaduste akadeemia assotsieerunud liikmed.


Bentheim-Bentheim

Bentheim-Bentheim oli krahvkond Saksamaal Alam-Saksimaa kaguosas, mille piirid aastal 1806 kattusid Bentheimi kreisi tänapäevaste piiridega. See krahvkond moodustati Bentheimi krahvkonnast aastal 1277 ja aastal 1454 moodustati sellest Bentheim-Steinfurt. Bentheim-Bentheim taastekkis krahvkonnana aastal 1643 ja mediatiseeriti aastal 1806 Bergile, enne kui Prantsusmaa selle aastal 1810 annekteeris. Viini kongress andis selle Hannoverile.


Ecnomuse lahing

Ecnomuse lahing ehk Eknomose lahing (vanakreeka keeles Ἔκνομος; 256 eKr) oli esimese Puunia sõja merelahing, mis leidis aset Kartaago ja Rooma laevastiku vahel Ecnomuse neeme lähedal (tänapäeva Sitsiilia Licata linna lähistel).

Kokku osales lahingus umbes 290 000 sõudjat ja sõdurit. See on üks suuremaid merelahinguid ajaloos.

Lahingu võitsid roomlased.


Koirovo

Koirovo (vene Койрово, Коeрово, Койeрово) on mitme endise küla nimetus ajaloolises Kesk-Ingerimaal Peterburi linnast lõunas Gorelovo ja Pulkovo vahel.

Nimetus tuleb arvatavasti soomekeelsest sõnast koira ehk koer.

Külad kuulusid samanimelise mõisa alla ning neid eristati üksteisest eesliidetega: Finskoje Koirovo ehk Koirova (soome Suomen Koirova, Koiroi, vene Финское Койрово, Чухонское Коерово, Большое Коерово, tõlkes Suur ehk Soome Koirova) — küladest vanim ja suurim, valdavalt ingerisoomlastest elanikkonnaga küla Tuutari kihelkonnas. Russkoje Koirovo (vene Русское Койровo, Малое Коерово, soome Vennäin Koirova, tõlkes Väike ehk Vene Koirova) Nižneje Koirovo ehk Uusikylä (vene Нижнее Койрово) – ingerisoome küla Venjoki kihelkonnas. Verhneje Koirovo ehk Kapasi (vene Верхнее Койрово) – ingerisoome küla Venjoki kihelkonnas. Novoje Koirovo (vene Новое Койрово) Staroje Koirovo (vene Старое Койрово)


Laura Ikauniece

Laura Ikauniece (varem ka Laura Ikauniece-Admidiņa; sündinud 31. mail 1992 Ventspilsis) on läti kergejõustiklane (seitsmevõistlus).

Ta on seni osalenud kahtedel olümpiamängudel. Londoni olümpiamängudel 2012. aastal sai ta isikliku rekordiga 6414 9. koha ja 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängudel sai ta tulemusega 6617 4. koha.

Aastatel 2015 ja 2016 on ta valitud Läti aasta naissportlaseks.

Tema isiklik rekord seitsmevõistluses on 27.–28. mail 2016 Götzises saavutatud 6815 punkti, mis on ühtlasi ka Läti rekord.


Hans Lammers

Hans Heinrich Lammers (27. mai 1879 Lublinitz (tänapäeval Lubliniec, Poola) – 4. jaanuar 1962 Düsseldorf) oli saksa jurist ja Saksamaa riigitegelane.

Hans Lammers õppis õigusteadust Breslaus ja Heidelbergis, doktorikraadi õigusteaduse alal sai ta 1904. aastal. 1906. aastal sai ta abikohtunikuks ja 1912. aastal alustas ta tööd kohtunikuna. Hans Lammers võttis vabatahtlikuna osa Esimesest maailmasõjast, 1917. aastal sai ta raskelt haavata, kaotades sealjuures vasaku silma. Sõja järel töötas Lammers siseministeeriumis valitsusnõunikuna ja referendina. 1932. aasta veebruaris astus ta Natsionaalsotsialistlikku Saksa Töölisparteisse. 30. jaanuaril 1933 asus Hans Lammers tööle Riigikantselei riigisekretärina. 1933. aasta novembris sai ta Riigikantselei juhatajaks. Alates 4. septembrist 1934 oli Lammersi ametinimetus Riigikantselei riigisekretär ja juhataja, alates 26. novembrist 1937 Riigikantselei riigiminister ja juhataja. Oma ametikohtadele jäi Hans Lammers kuni 24. aprillini 1945, mil ta Hitleri käsul arreteeriti Hermann Göringi võimuhaaramiskatse toetamise eest.

1946. aastal osales Hans Lammers Nürnbergi protsessil tunnistajana. 1948–1949 toimunud Wilhelmstrasse protsessil karistati teda sõjakuritegude ja inimsusvastaste kuritegude eest 20-aastase vabaduskaotusega. Hiljem lühendati karistusaega 10 aastani 16. detsembril 1951 vabastati ta ennetähtaegselt Landsbergi vanglast.


Fars

Fars oli huumoriajakiri, mis ilmus 1924. aastal Tallinnas. Väljaandjad H. Hasenbusch ja J. Loolähker, kes oli samas ka vastutav toimetaja. Ilmumissagedusega korra kuus.

Kokku ilmus 3 numbrit, mis trükiti trükikodades ERK (nr 1) ja Union (nr 2 ja 3).


Manşūr bin Zāyid Āl Nahyān

Manşūr bin Zāyid bin Sultān bin Zāyid bin Khalīfah Āl Nahyān (tuntud ka kui šeik Manşūr; sündinud 20. novembril 1970) on Araabia Ühendemiraatide peaministri asetäitja, presidendiasjade minister ja Abu Dhabi valitsejaperekonna liige. Ta on praeguse AÜE presidendi, Khalīfah bin Zāyid Āl Nahayāni poolvend. 2014 aastal oli tema omakapitali suurus umbes 35,8 miljardit eurot.


Index Herbariorum

Index Herbariorum on andmebaas, mis koondab maailma avalikke herbaariume, mille kogudesse on kantud vähemalt 5000 eksemplari.

Lisaks eksemplaridele sisaldab Index Herbariorum teavet iga herbaariumi ajaloo, asukoha, kontaktaadressi, veebilehe, kogude suuruse ja tüüpeksemplaride kohta.

Index Herbariorum asutati 1935. aastal. Kuni 1997. aastani anti herbaariumide nimekirja välja raamatutena.


Amancio Ortega

Amancio Ortega Gaona (sündinud 12. märtsil 1936) on Hispaania suurärimees. Ta on Inditexi grupi, mis on peamiselt tuntud Zara poeketi tõttu, asutaja ja endine juhatuse esimees. Ta on Forbesi andmetel Euroopa jõukaim inimene, 2017. aasta märtsini oli ta maailmas jõukuselt teine; tema omakapitali suurus on umbes 67,3 miljardit eurot.


Herbaariumi käsiraamat

"Herbaariumi käsiraamat" on Eestis 2015. aastal kirjastuse Hea Lugu avaldatud juhendmaterjal taimede herbariseerimise kohta Eesti oludes.

Raamatu autor on Toomas Kukk. Autori arvates on taimede kogumine käsitöö, mille eesmärgiks pole herbariseerimise protsess, vaid herbaarium.

"Herbaariumi käsiraamatus" on toodud põhjalikud juhised taimede kogumiseks, kuivatamiseks ja õppeherbaariumi koostamiseks ning ülevaatlik omakeelne taimemäärajate loetelu.


Tet el Badi kivikirst

Tet el Badi kivikirst on kivist kirst Belaul Ngarchelongi osariigis Ollei külas.

26. augustil 2004 võeti see kultuuripärandina UNESCO maailmapärandi nimistu kandidaadiks.


Appi

Appi = На помощь! oli kirjandus-pilke ajakiri, mis ilmus 1921. aastal Tallinnas.

Ajakirja andis välja Eesti Punase Risti Üliõpilaste Venemaa näljahädaliste avitamise osakond. Vastutav toimetaja oli J. Kester. Osa teksti oli vene keeles. Ajakirjas ilmusid ka mõned karikatuurid. Ajakirja trükiti trükikojas Ühiselu.


Don't Play Your Rock 'n' Roll to Me

"Don't Play Your Rock 'n' Roll to Me" on Briti glämmroki ansambli Smokie laul. Laulu autorid on Mike Chapmani ja Nicky Chinn. Singel anti välja septembris 1975 ja hiljem albumil "Changing All the Time".

"Don't Play Your Rock 'n' Roll to Me" jõudis Briti singlite edetabelis UK Singles Chart kaheksandale kohale.

Singli B-poolel oleva laulu "Talking Her Around" autor on Uttley.

Laulu on hiljem teiste seas kaverdanud Chris Norman (albumil "Full Circle", 1999) Laulust on avaldanud saksakeelse versiooni Tanja Berg ("Denk Nicht, Ich Sei Ein Teil Von Dir", 1976) ja prantsuskeelse versiooni Johnny Hallyday ("Joue Pas De Rock'n'Roll Pour Moi", 1976).

"Don't Play Your Rock 'n' Roll to Me" on aastaid hiljem avaldatud mitme albumi CD-versioonidel, näiteks "Gold - 1975-2015" (2015).


Bentheim-Steinfurt

Bentheim-Steinfurt oli krahvkond tänapäevase Saksamaa alal Nordrhein-Westfaleni loodeosas Steinfurti ümbruses. Bentheim-Steinfurt tekkis Bentheim-Bentheimi jagunemisel, mis ise tekkis Bentheimi krahvkonna jagunemisel. Bentheim-Steinfurt jagunes aastal 1606 endaks ja Bentheim-Tecklenburg-Rhedaks; ning aastal 1643 endaks ja Bentheim-Bentheimiks.


Tüüp 63 mitmelasuline raketiheitja

Tüüp 63 mitmelasuline raketiheitja on järelveetav, 12 toruga, 107 mm-ne Hiina RV-s 1960ndate alguses välja töötatud laskeseade, mida hiljem eksporditi ja toodeti kogu üle kogu maailma. See raketiheitja pole küll enam aktiivsete jalaväeüksuste kasutuses, kuid rahvavabastusarmees kasutavad seda veel mägijalaväe- ja sihtotstarbelised üksused. 63. tüüpi raketiheitjat kasutati Hiina rahvavabastusarmees laialdaselt 80ndate lõpuni. Selle eelkäija oli 50-5 tüüpi 102 mm-ne raketisüsteem. Hiinas töötati välja ka 63. tüüpi 130 mm-ne laskeseadeldis.


Bentheim-Lingen

Bentheim-Lingen oli krahvkond tänapäevase Saksamaa alal Lingenis. Bentheim-Lingen tekkis Bentheim-Tecklenburgi jagunemisel aastal 1450 ja neelati Hispaania poolt aastal 1555. Järgmise sajandi jooksul vaheldus Bentheim-Lingeni omandus Hispaania ja Oranje-Nassau vahel, enne kui Preisimaa selle aastal 1702 annekteeris.


Kaval Hans

Kawal Hans oli pilke- ja naljaleht, mis ilmus 1911. aastal Tallinna Teataja ja Tallinna Uudiste lugejatele kord kuus lisalehena.

Väljaandja oli Reintalu Johannes (Reinthal). Toimetus asus Tallinnas, Suur Turu 16. Ajakirja trükiti Tallinnas Mihkel Schifferi trükikojas.


Bentheim-Tecklenburg

Bentheim-Tecklenburg oli krahvkond tänapäevase Saksamaa alal Nordrhein-Westfaleni põhjaosas Tecklenburgi ümbruses. Bentheim-Tecklenburg tekkis aastal 1277 Bentheimi krahvkonna jagunemisel ning jagunes aastal 1450 iseenda ja Bentheim-Lingeni vahel. Krahv Konrad pööras oma krahvkonna aastal 1541 luterlusse. Aastal 1557 päris selle Bentheim-Steinfurt.


Bentheim-Alpen

Bentheim-Alpen oli lühiealine Saksa-Rooma riigi krahvkond, mis tekkis aastal 1606 Bentheim-Steinfurti jagunemisel. Aastal 1629 taasühendati see Bentheim-Steinfurtiga.


Bentheim-Limburg

Bentheim-Limburg oli lühiealine Saksa-Rooma riigi krahvkond, mis tekkis aastal 1606 Bentheim-Steinfurti jagunemisel. Aastal 1632 taasühendati see Bentheim-Steinfurtiga.


Mari Adamsoni nimeline parima tekstiilitudengi stipendium

Mari Adamsoni nimeline parima tekstiilitudengi stipendium on stipendium, mida annab õppetöös edukale ja loominguliselt aktiivsele tudengile alates 1998. aastast välja Eesti Kunstiakadeemia. Stipendium on ühekordne.


Bentheim-Tecklenburg-Rheda

Bentheim-Tecklenburg-Rheda oli krahvkond tänapäevase Saksamaa alal Nordrhein-Westfaleni loodeosas ja Alam-Saksimaa edelaosas. Bentheim-Tecklenburg-Rheda tekkis aastal 1606 Bentheim-Steinfurti jagunemisel ja see mediatiseeriti aastal 1806 Preisimaale.


Helgid

Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Jaan Pommer = Jaan Raudma

Tegemist oli ajaleht Lõuna Eesti lisalehega. Esimene number ilmus 22. märtsil 1922, ajakiri oli 12-leheküljeline ning hind oli 15 marka. Vahepeal oli aastane paus. 1924. aastal uuesti välja antud ajakiri oli alapealkirjaga "Kirjanduse ja kultuuri ajakiri" ja juba 24–36 leheküljeline, kuid ei olnud enam nii satiiriline ja huumorikas, sisaldas mitmeid jutte ja kommertsteateid.1927. aasta juunis trükitud ajakiri sisaldas vaid nelja lehekülge.


René Simões

René Rodrigues Simões (sündinud 10. detsembril 1952) on Brasiilia endine jalgpallur ja jalgpallitreener.


Kapa oja

Kapa oja on oja Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas.

Oja pikkus on 7,1 km, valgla pindala 7,8 km², langus 26 m ja lang 3,66 m/km. Oja saab alguse 73,5 m kõrgusel Abja-Vanamõisa külas ja suubub 47,5 m kõrgusel Veskimäe külas vasakult poolt Lüütre ojasse 4,8 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.


Tõtt ja Nalja

Tõtt ja Nalja oli jutu-, pilke- ja naljaleht, mis ilmus 1929. aastal Tallinnas. Väljaandja ja vastutav toimetaja Harald C. Pitsahl.

Ajakirja trükiti Tallinna trükikojas Täht. Ilmus ainult üks number.


Kabaree (ajakiri)

Kabaree oli nalja-ajakiri, mis ilmus Nõmmel aastatel 1929 ja 1931 (ei ilmunud 1930 aastal).

Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Eduard Koppel. Ajakirja trükiti samuti Nõmmel (Rahumäel) "E. Antov & Ko" trükikojas Vaigu tänav 3).


Karrār

Karrār on Iraani põhilahingutank. Tanki esitleti 12. märtsil 2017. Esitlusel märgiti, et tankil on elektro-optiline tulejuhtimissüsteem, laserkaugusmõõdik, ballistiline arvuti ning, et see saab lasta nii seisvate kui ka liikuvate sihtmärkide pihta nii ööl kui päeval. Hoolimata tanki välisest sarnasusest T-90-le pole Iraan Venemaalt T-90 tüüpi tankide tootmisõigust taotlenud.