Terje Morka

Terje Morka (sündinud 26. detsembril 1985 Gjerstadi vallas) on Norra endine meessuusahüppaja.

Tema suurim saavutus on 3. koht Norra meistrivõistlustel 2005.


Barry Watson

Michael Barrett "Barry" Watson (sündinud 23. aprillil 1974) on Ameerika Ühendriikide näitleja.

Ta on tuntust kogunud rollides Matt Camden ("Seitsmes taevas"), Brian Davis (What About Brian) ja Todd (Samantha Who?).


Magnhild Hagelia

Magnhild Hagelia (6. mai 1904 Gjerstadi vald, Aust-Agder, Norra – 4. juuli 1996) oli Norra naispoliitik Tööparteist.

Hagelia vanemad olid talupoeg Peder Jakobsen Hagelia (1874–1941) ja tema abikaasa Karen Tomine Pedersdotter Gryting (1881–1956).

Ta õppis Jæreni rahvakõrgkoolis (1924–1925), Treideri kaubanduskoolis (1933–1934) ja audiitorite kursustel (1933–1934) ning tegi 1938 põllumajandusliku raamatupidamise eksami.

Pärast mitut töökohta äris ja büroos sai Hagelia 1939 Gjerstadi varustuskomisjoni ärijuhiks; sellele ametikohale jäi ta 1945. aastani. Aastatel 1945–1947 oli ta vallaaudiitor. Seejärel oli ta 1948–1953 Aust-Agderi maakonnaaudiitori abi ja 1953–1969 maakonnaaudiitor.


Raney nikkel

Raney nikkel on tahke mikrokristalliline poorne katalüsaator, mis koosneb niklist ja alumiiniumist. Katalüsaatori avastas 1926. aastal USA insener Murray Raney.

Raney niklit kasutatakse laialdaselt orgaaniliste ühendite sünteesis, peamiselt hüdrogeenimise katalüüsil.


Torbjørn Urfjell

Torbjørn Urfjell (sündinud 3. novembril 1977) on Norra poliitik Sotsialistlikust Vasakparteist.

Ta oli Norra välisministeeriumis 17. oktoobrist 2005 kuni 10. oktoobrini 2007 Jens Stoltenbergi teise valitsuse ajal arenguministri Erik Solheimi poliitiline nõunik. Et Solheim sai ka keskkonnaministriks, pidi Solheim rahulduma ühe nõunikuga.

Urfjell oli 1994–1998 Vest-Agderi Sotsialistliku Noorsoo juht ning 1999–2003 Vest-Agderi maavolikogu liige. 1996. aastast on ta partei kultuuripoliitika komisjoni liige. Aastatel 1994–1998 oli ta Kristiansandi linnavalitsuse liige. 2005. aastal oli ta partei Stortingi-kandidaat Vest-Agderis, kuid jäi valimata. 2008. aastal valiti ta partei Gjerstadi osakonna juhiks.

Gjerstad on gei. Tema platvorm parlamendivalimistel nägi ette samasooliste abielu seadustamist, kunstliku viljastamise lubamist lesbidele ja lesbide õigust kasvatada lapsi kahe ametliku vanemana.


Moe (slängisõna)

Moe (萌え) on jaapanikeelne slängisõna, millega videomängus, animes või mangas viidatakse armastusele mõne tegelase vastu. Näiteks meganekko-moe (眼鏡っ娘萌え) kirjeldab inimest, kes on kiindunud prillidega tegelastesse.

"Moe!" on animefännide seas kasutusel olev hüüatus tegelase kohta, keda kõneleja arvab olevat moekko. Seda kasutatakse ka üksikutes animedes, nagu näiteks "Ouran High School Host Club", "Kaichou-wa Maid-sama!" ning "The Melancholy of Haruhi Suzumiya".


Inger Haldis Løite

Inger Haldis Løite (sündinud 27. septembril 1958) on Norra naispoliitik Tööparteist.

Ta on Stortingi liige, kes valiti 2005 Aust-Agderist. Ta on Stortingi valla- ja halduskomotee ja Stortingi valimiskomitee liige.

Inger Haldis Løite on pärit Gjerstadi vallast. Ta kuulus 1999-2003 ja 2003-2007 vallavolikogusse.

Ta on töötanud põhiliselt Telenoris. Ta on tegutsenud ametiühingus Landsorganisasjonen i Norge.

Tal ei ole kõrgharidust.


Kehtetus

Kehtetus (inglise keeles invalidity) on normi või väärtuse omadus, mis seisneb mitte jõus olemises, või arutluse omadus, mis seisneb selles, et ta ei ole loogiliselt siduv.


Semjon Uhke

Semjon Uhke (ees- ja isanimi Semjon Ivanovitš; venekeelsed nimekujud Семён Иванович Гордый, Симеон Иоаннович Гордый; 7. september 1316 – 27. aprill 1353) oli aastatel 1340–1353 Moskva ja Vladimir-Suzdali suurvürst, aastatel 1346–1353 ühtlasi Novgorodi vürst.

Semjon oli suurvürst Ivan I poeg. Ta oli esimene Moskva valitseja, kes hakkas ennast nimetama kogu Venemaa suurvürstiks.


Üldisuskvantor

Üldisuskvantor (sümbol \forall) on predikaatloogikas sümbol, mille abil väljendatakse, et miski on tõsi kõige kohta (või kõige asjasse puutuva kohta).


Ola Vigen Hattestad

Ola Vigen Hattestad (sündinud 19. aprillil 1982 Ørjes Østfoldi maakonnas) on endine Norra murdmaasuusataja, kes oli eelkõige tuntud sprinterina. Ta on kahekordne maailmameister ja olümpiavõitja.

Hattestad sai vabatehnika sprindis 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos üheksanda koha. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Liberecis võitis ta kuldmedali nii individuaalsprindis kui ka sprinditeates.

2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveri tuli ta klassikasprindis 4. kohale. 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos võitis sprinditeates hõbemedali. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis võitis ta kuldmedali vabatehnikasprindis.

Maailma karikasarjas debüteeris Hattestad 2002–2003 hooajal Holmenkolleni etapil. Esimese poodiumikoha maailma karikasarjas sai ta Göteborgis 16. märtsil 2005, kui tuli kolmandaks vabatehnika sprindis. Esimene võit tuli klassikasprindis 15. veebruaril 2007 Changchunis. MK-sarja võitis ta sprindi arvestuses hooaegadel 2007–2008, 2008–2009 ja 2013–2014.

Sportlaskarjääri lõpetamisest teatas ta 2018. aasta mais.


Šenkursk

Šenkursk on linn Venemaal Arhangelski oblastis, Šenkurski rajooni keskus. Asub Vaga jõe ääres.

Asulat on esmamainitud 1137. aastal, teistel andmetel 1315. aastal. Šenkursk sai linnaõigused 1780. aastal.


Predikaatloogika

Predikaatloogika ehk predikaatarvutus on lauseloogika laienduste klass, kus lisaks lausesümbolitele ja konnektoritele on kasutusel vähemalt predikaadisümbolid, indiviidikonstandid, muutujad (indiviidimuutujad) ja kvantorid. Mõnikord nimetatakse predikaatarvutuseks aksiomatiseeritud predikaatloogikat.

Predikaatloogika kasutab kvantifitseeritud muutujaid mitteloogiliste objektide asemel ning lubab kasutada lauseid, mis sisaldavad muutujaid. See tähendab, et selle asemel et kirjutada väide "Sokrates on inimene" võib avaldisi kirjutada vormis "eksisteerib x nõnda, et x on Sokrates ja x on inimene," kus "eksisteerib" on kvantor ning x on muutuja. See eristab seda lauseloogikast, mis ei kasuta muutujaid ega seoseid. Selles mõttes on lauseloogika predikaatloogika alus.

Teooria mingi teema kohta, näiteks hulgateooria, teooria gruppide kohta või formaalne teooria aritmeetika kohta rajatakse tavaliselt predikaatloogikale koos antud teooriaga seotud diskursuse domeeniga (universaalse hulgaga, üle mille kvantifitseeritud muutujad ulatuvad) koos piiratud arvu funktsioonidega sellest domeenist iseendasse, piiratud arvu predikaatidega, mis sellel domeenil on defineeritud; ning hulga aksioomidega, mille paikapidavust nende kohta usutakse.

Lihtsaim ja levinuim predikaatloogika süsteem on esimese järgu loogika, mida sageli nimetataksegi lihtsalt predikaatloogikaks. See eristab seda kõrgema järgu loogikast, milles võivad predikaadid või funktsioonid olla predikaatide argumendid, või milles on lubatud kvantifikatsioon üle predikaatide, funktsioonide või mõlema. Esimese järgu teooriates on predikaadid sageli seotud hulkadega. Interpreteeritud kõrgema järgu teooriates võivad predikaadid olla interpreteeritud kui hulkadest koosnevad hulgad.


Seychellois

Seychellois (prantsuse Morne Seychellois) on mägi Mahé saarel, Seišellide kõrgeim tipp.

Mäe geograafilised koordinaadid on

Mäe kõrgus merepinnast on 905 meetrit. Mäetipust avaneb vaade Seišellide pealinnale Victoriale.

Mäe ümbruses on Seišellide suurim rahvuspark, 1979. aastal rajatud Seychellois' rahvuspark, mille pindala on 3045 ha.


Olemasolukvantor

Olemasolukvantor on predikaatloogikas sümbol ∃, mille abil saab väljendada mingite omadustega objekti olemasolu. Seda loetakse näiteks "eksisteerib" või "mõne ... korral".


Semantiline väärtus

Väljendi semantiliseks väärtuseks nimetatakse keelefilosoofias tema tunnust, millest oleneb teda sisaldavate lausete tõeväärtus.

Näiteks lause (väitlause) semantiline väärtus on tema tõeväärtus.

Gottlob Frege nimetas semantilist väärtust osutuseks (Bedeutung).

Liitväljendi semantiline väärtus sõltub tema osade semantilistest väärtustest ning viisist, kuidas liitväljend on nendest osadest kokku pandud (kompositsioonilisusprintsiip).

Kui lause üks osa asendada sama semantilise väärtusega osaga, siis lause semantiline väärtus (tõeväärtus) ei muutu.


Einvald Nõulik

Einvald Nõulik (26. november 1928 Lümanda vald, Karala - 1. november 2023 Järvakandi, Raplamaa) oli eesti koduloolane.

Einvald Nõulik sündis talupoja pere teise lapsena. Kuna pere esiklaps suri imikueas ja kiiresti lisandus veel seitse last, pidi Einvald juba varases nooruses talutöid tegema. Kaheksa-aastaselt töötas Einvald karjasena. Pere elatamiseks pidas isa mitut ametit korraga – oli kalur, külasepp ja mölder.

1946. aasta jaanipäeval, pärast leerikooli lõpetamist, andis kohaliku algkooli juhataja Einvaldile Eesti Rahva Muuseumi korrespondentide võrgu juhataja Liis Moora kirja palvega leida keegi, kes tahaks hakata tegelema kodu-uurimisega. Üle saja kodu-uurimisalase kaastöö tegid Nõulikust 1993. aastal ERMi teenelise korrespondendi ja 2001. aastal aukorrespondendi. Nõulik oli ka Eesti Rahva Muuseumi Sõprade Seltsi asutajaliige ja juhatuse liige. Mittekoosseisulise korrespondendina tegi ta kaastööd Õhtulehele, Ühistööle, aga ka Oma Saarele ja Nädalisele.

Merekoolis omandas Nõulik katlamasinisti kutse. Ka sõjaväkke võeti Saaremaa mees mereväkke, kuid saadeti peagi laevalt koos teiste eestlaste, leedulaste ja lätlastega Paldiskisse tööpataljoni. Pärast sõjaväge suunati Nõulik Leningradi sõjaväeehitajate täienduskursusele. Kursuse lõpetamise järel töötas ta kuni 1959. aastani Paldiskis, kus alustas kümnikuna ja lõpetas töödejuhatajana. 1959. aastal asus Einvald Nõulik elama Järvakanti, kus töötas ehitustööde juhatajana ning keskkooli majandusjuhatajana koos legendaarse koolidirektori Kalju Lutsuga. Koos otsustati ilma ehitusloata alustada kooli võimla ehitamist ajal, mil oli karmilt keelatud rajada kultuuri- ja spordiehitisi. Mõlemad mehed jäid ametist ilma ning Einvald Nõulik siirdus tööle kombinaati Järvakandi Tehased, kus juhtis Muhu dolomiidikarjääri ja Piusa klaasiliivakaevandust. Nõuliku juhtimisel alustati liiva kaevandamist lahtises karjääris. Klaasiliiv laaditi karjäärist ekskavaatoriga traktori järelkärusse ja toimetati Piusa raudteejaama, kust see vagunitega Järvakanti veeti.

1980. aasta sügisest töötas Einvald Nõulik Rapla Rajooni Kommunaalettevõtete Kombinaadi direktorina, 1988. aastal läks pensionile. Nõulik täitis oma aastatetaguse unistuse asutada ametlikult Järvakandi Klaasimuuseum päris oma hoones. Ta võttis agaralt osa muuseumikompleksi rajamisest. Vahepeal jõudis kaasa aidata staadioni korrusmajade juurde laste mänguväljaku ehitamisele ja vana kinomaja kino-kohvikuks rekonstrueerimisele.


Praslin

Praslin on saar India ookeanis, Seišellide suuruselt teine saar. Saar kuulub Graniidisaarte hulka.

Praslini geograafilised koordinaadid on .

Saar paikneb 44 km Mahé saarest kirdes. Teised suuremad naabrid on põhjas Curieuse'i saar umbes 2,5 km kaugusel ning idas La Digue'i saar umbes 6 km kaugusel. 10 km kaugusel Praslinist loodes asub Seišellide põhjapoolseim graniitsaar Aride.

Praslin hõlmab kaks Seišellide ringkonda, Baie Sainte Anne'i ja Grand'Anse'i. Suuremad asulad on Baie Sainte Anne, Anse Volbert ja Grand'Anse.

Praslini pindala on 38 km². Saarel elab umbes 6500 inimest. Kõige tihedamini asustatud on edelarannik.

Saarel on mitmeid endeemseid taime- ja loomaliike. Seišellipalmi ja viie muu endeemse palmiliigi kaitseks loodud Vallée de Mai loodusreservaat kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. Lindudest elab saarel muu hulgas bülbüllane Hypsipetes crassirostris ja papagoi Coracopsis nigra. Praslinil kasvab mitmesuguseid käpalisi.

Aastal 1744 nimetas maadeuurija Lazare Picault saare Palmisaareks ning see oli tuntud piraatide pelgupaigana. Aastal 1768 sai saar Prantsuse diplomaadi, Praslini hertsogi César Gabriel de Choiseuli auks oma praeguse nime.

Praslin on populaarne turismi sihtkoht. Saare lääneosas asub Praslini lennujaam.


Tõeväärtustabel

Tõeväärtustabel on lauseloogikas tabel, milles on kirjas mingi loogilise tehte tulemi tõeväärtused sõltuvalt argumentide tõeväärtustest.

Tõeväärtustabeli meetodi abil on võimalik kontrollida lauseloogika abil väljendatavate arutluste kehtivust.


Aleksei Kurgvel

Aleksei Kurgvel (eestistatult Aleks Kurgvel; 13. september 1904 Kuressaare – 16. juuli 1982 New York, Ameerika Ühendriigid) oli Eesti, Soome ja Saksamaa sõjaväelane.

Aleksei Kurgvel lõpetas 1923. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi ja 1926. aastal Sõjaväe Tehnikakooli. Teenis Sidepataljonis ning jätkas seejärel õpinguid Sõjakooli tehnikaväe erialal, mille lõpetas 1931. aastal.

Ta oli Sõjavägede Staabi II osakonna A-jaoskonna ülem kuni 1940. aastani.

Ta vabastati teenistusest 3. juulil 1940 kui "sobimatu koostööks venelastega". Ta lahkus Eestist, oli Saksamaal ja Soomes.

Aleks Kurgvel osales luuregrupi Erna ettevalmistamisel Soomes enne Eestisse saatmist 1941. aasta suvel .


Helle Meri

Helle Meri (neiuna Pihlak, sündinud 14. märtsil 1949 Raplas) on endine näitleja, president Lennart Meri lesk.

Ta kasvas üles Rapla alevis sepa peres neljanda lapsena. Koolipõlves mängis ta korvpalli ja kuulus sel alal mõnda aega ka Eesti NSV noortekoondisse ning sai kutse Tartu Riikliku Ülikooli korvpallinaiskonna koosseisus mängimiseks.

Pärast Rapla keskkooli lõpetamist astus ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedrisse (5.lend). Ta õppis koos Martin Veinmanni, Juhan Viidingu, Tõnis Rätsepa, Katrin Kumpani, Kersti Kreismanni, Helgi Annasti ja teistega kooli viiendas lennus (kursuse juhendaja Voldemar Panso). Saanud 1972. aastal kutselise näitleja diplomi, töötas ta näitlejana Tallinnas Eesti Draamateatris. Helle Meri tähtsamate rollide seas olid Anna ja Eevi "Kõrboja peremehes", Leena "Tuulte pöörises", Leida "Pilvede värvides", Eeva Mättik "Keisri hullus", Hilda Uibopuu "Vaikuse vallamajas" jt. Eesti Draamateatri trupi liikmena on ta käinud ringreisidel ja külalisetendustel Riias, Vilniuses, Kiievis, Moskvas, Vladivostokis, Berliinis ja Torontos.

Helle Meri on mänginud ka laste- ja estraadilavastustes ning kuuldemängudes. Mängufilmides "Valge laev", "Tavatu lugu", "Surma hinda küsi surnutelt" ja muusikafilmis "Kuningalaul" on ta osalenud episoodilistes rollides.

Helle Meri loobus näitlejatööst 1992. aasta aprillis, kui tema abikaasa, Eesti välisminister Lennart Meri määrati Eesti Vabariigi esimeseks suursaadikuks Soomes.

Sama aasta sügisel toimusid taasiseseisvunud Eesti esimesed demokraatlikud valimised. 6. oktoobril 1992 andis Eesti president Lennart Meri Riigikogus ametivande. Sellest päevast peale täitis Helle Meri Eesti riigipea abikaasa ülesandeid. Ta saatis president Merit välisvisiitidel ja ringsõitudel Eestis ning on kaasa rääkinud presidendiinstitutsiooni traditsioonide ja protokollireeglite väljakujundamisel (näiteks vabariigi aastapäeva vastuvõttudel).

Ta on olnud SOS Lasteküla Eesti Ühingu, Tallinna Lastehaigla Toetusfondi, Arno Tali fondi ja Suurte perede konkursi patroon ning toetanud oma tegevusega Kodutütarde organisatsiooni tööd.

2014. aastast on Helle Meri SA Eesti Draamateater nõukogu liige.


August Keng

August Keng VR III/3 (24. jaanuar 1905 Abja vald – sügis 1975 Abja-Paluoja lähedal Alliku talus) oli Eesti sõjaväelane (reamees).

Keng läks sõjaväkke jaanuaris 1924 ning ta määrati 6. jalaväerügementi. Ta viidi augustis 1924 üle Sõjaministeeriumi komandantuuri vahirühma.

Keng oli 1. detsembri varahommikul postil ministeeriumi peasissepääsul, kui mässulised ründasid seda 1. detsembri riigipöördekatse ajal. Ta säilitas külma vere ja lõi sissetungijad tagasi. Vapruse eest autasustati teda 10. detsembril 1924 Vabadusristi III liigi 3. järguga.

Keng abiellus pärast sõjaväeteenistusest lahkumist ja asus elama Abja valda. Ta kuulus Saksa okupatsiooni ajal Omakaitse Pärnumaa maleva Abja kompaniisse. Ta sai Saksa II klassi Sõjateenete Risti.

Keng varjas end alates 1944. aasta sügisest Abja kandi metsades. Ta elas 1959. aastast alates Abja-Paluoja lähedal Alliku talus, kus ta sügisel 1975 suri. Ta maeti salaja talu aeda.

Kengi hauda hakati otsima suvel 2008. See leiti 11. septembril 2008 ning Keng maeti 2. oktoobril 2008 ümber Halliste kalmistule.


Eesti riik ja rahvas Teises maailmasõjas

"Eesti riik ja rahvas Teises maailmasõjas" on ülevaatlik koguteos, mille koostasid Rootsis Evald Blumfeldt, Hans Kauri, Richard Maasing ja Vello Pekomäe, kes Teise maailmasõja tõttu Eestis lahkusid. 2051-leheküljeline ja 10-osaline teos ilmus 5 köites 1962. aastal.

1960. aastatel andis Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee välja NSV Liidu ja Ameerika Ühendriikide vahelises infosõjas samanimelise raamatu näilised XI ja XII osa, mis sisaldasid nõukogudemeelset propagandat.


Äke

Äke on mulla pindamise, harimise ja hooldamise riist.

Äkkega mullaharimist nimetatakse äestamiseks. Äke on adra järel tähtsuselt teine mullaharimisriist. Paljude pulkadega (piidega) tööriista kasutati mulla kobestamiseks pärast kündi, külvijärgseks seemendamiseks ning vilja pealtharimiseks kasvuajal.

19. sajandi lõpus kasutusele tulnud täismetalläkete kõrval püsisid varasemad puidust äkketüübid veel vähesel määral kasutuses aastatel 1930–1940 peamiselt kartuliäketena.


Jerzy Kapliński

Jerzy Bonifacy Edward Kaplinski (24. september 1901 Varssavi – 1943 Vjatlag) oli poola keeleteadlane.

Arreteeriti NKVD poolt 23. juunil 1941 Tartus.


Endel Kareda

Endel Kareda (kuni aastani 1937 Endel Klauson, 14/27. august 1914 Jõgeva – 22. aprill 1968 Toronto) oli eesti majandusteadlane.


Mihkel Kask

Mihkel Kask (3. november (vkj)/ 16. november 1903 Kabli küla (tänapäeval Tammuru küla), Kilingi vald, Saarde kihelkond, Pärnumaa – 21. märts 1968 Tartu) oli eesti arstiteadlane, Tartu ülikooli professor ja hügieenikateedri juhataja.

Ta astus 1923. aastast Tartu ülikooli arstiteaduskonda ja õppis hügieeni erialal, lõpetas 1929. 1933. aastal kaitses ta doktoriväitekirja "Sugemeid Tartumaa tervishoiulistest oludest". Aastatel 1935–1936 täiendas Kask Rockefelleri Fondi stipendiaadina end Harvardi ülikoolis.

23. veebruarist 1937 tegi Kask raadiosaadet "Viis minutit tervisele". Teda tituleeriti raadiotohtriks. Alates 1938. aastast oli ta Tartu Ülikooli Kehalise Kasvatuse Instituudi juhataja.

Kask vahistati 29. juunil 1941. Ta vabanes vangistusest 24. novembril 1948. Ta vahistati uuesti 4. jaanuaril 1951, millise vangistuse järgsest asumisest vabanes 29. märtsil 1956.

Naasmise järel oli ta Tartu ülikooli hügieenikateedri juures esialgu assistent. Seejärel ennistati tema meditsiinidoktori kraad ning 1958. aastast oli ta kateedri juhataja ja 1962. aastast professor.

Ta on maetud Kalamaja talu kalmistule.

2003. aastal avati Mihkel Kase sünnikohas Tammurus mälestuskivi.


Harald Keres

Harald Keres (15. november (vkj. 2. november) 1912 Pärnu – 26. juuni 2010 Tartu) oli eesti füüsik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1961) .


Osvald Kiisk

Osvald Kiisk (15/28. november 1903 Kroonlinn – august 1944) oli eesti keemik.

Ta sündis postiametniku peres. 1923. aastal lõpetas ta Võru gümnaasiumi ja 1931. aastal Tartu Ülikooli keemiaosakonna. Kaitses samas 1939. aastal magistrikraadi. Kiisk töötas aastatel 1932–1936 õlikivide laboratooriumis ja kuni 1944. aastani assistendina orgaanilise keemia kateedris. Ta oli ka sõjakeemia ja keemiatehnoloogia õppejõud.


Richard Maasing

Richard Maasing VR I/3 (kuni 1938 Richard Masing, 28. juuli 1896 Vorbuse vald, Tartumaa – 10. aprill 1976 Stockholm, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane (kolonel) ja publitsist, Eesti sõjaväeluure juht aastatel 1934–1939.

Ta tegi koostööd mitme riigi luuretega, Saksa Abwehri, Inglise MI6 (agent nr 43931), rootslastega ja jaapanlastega (Eesti luure teadis ka mis Siberis toimub), samas ei sidunud end ühegagi. Ta oli ettenägelik, ei võtnud liigseid riske ega kukkunud sisse.


Georg Kingisepp

Georg Kingisepp (18/30. mai 1898 Kurla, Kabala vald, Viljandimaa – 19. august 1974 Tartu) oli eesti farmakoloog.

Tema haridustee algas Retla algkoolis ja jätkus Rakvere õpetajate seminaris, mille lõpetas aastal 1917.

Võttis osa Vabadussõjast ja 1920. aastal lõpetas sõjakooli. 1921. aastal lõpetas Põltsamaa Ühisgümnaasiumi. Samal aastal astus Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, kuid siirdus Tartust õpinguid jätkama Heidelbergi ülikoolis. Majandusraskused sundisid teda vahepeal õpinguid katkestama ning ta töötas sel ajal Väike-Maarja Gümnaasiumis ja Türi Aiamajandusgümnaasiumis loodusteaduslike ainete õpetajana.

1927. aastal lõpetas ta Heidelbergi ülikooli doctor medicinae kraadiga. Ta jäi tööle Heidelbergi, praktiseerides sise- ja nahahaiguste kliinikus, lühemat aega ka lastearstina.

Aastal 1930 asus ta püsivamalt elama Tartusse, lõpetas Tartu Ülikooli arstiteaduskonna ja asus tööle farmakoloogia instituudi assistendina. Aastatel 1934–1935 täiendas ta end Edinburghi ülikoolis. Aastal 1936 kaitses ta Tartu Ülikoolis arstiteaduse doktori väitekirja "Lisatis küsimusele maksatoimest eksperimentaalsete loomakehvveresuste puhul ja sääraste kehvveresuste iseloom". Aastal 1937 töötas stipendiaadina Münsteri Ülikoolis Saksamaal. Aastatel 1938–1972 töötas Tartu Ülikooli farmakoloogia kateedri juhatajana. Aastal 1938 sai ta professoriks, ta oli Tartu Ülikooli esimene eestlasest farmakoloogiaprofessor.

Ta on uurinud peamiselt uusi ravimeid ning südameglükosiidide ja valuvaigistite toimet.


Värvikuulimäng

Värvikuulimäng (ka värvisõda või värvipall; inglise paintball) on sportmäng, mille eesmärgiks on vastasmeeskonna kõrvaldamine, tabades neid värvikuulidega. Värvikuulide laskmiseks kasutatakse mehaanilist või elektroonilist markerit, mida väljanägemise tõttu ka relvaks kutsutakse. Sihtmärki tabades läheb kuul katki ja jätab värvipleki.

Eristatakse kahte peamist värvikuulimängu liiki – sport- ja metsavärvikuulimäng. Mäng on mõeldud nii vanematele lastele kui ka täiskasvanutele.


Aksel Kipper

Aksel Kipper (23. oktoober/5. november 1907 Viljandi – 25. september 1984 Tartu) oli eesti astrofüüsik. Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (alates 1946).


Kaarel Kirde

Kaarel Kirde (1935. aastani Karl-August Frisch; 1/13. november 1892 Halinga vald, Pärnumaa – 25. mai 1953 Northfield, USA) oli eesti geofüüsik ja meteoroloog.


Elmar Kohh

Elmar Kohh (ka Elmar Koch; 23. juuni / 6. juuli 1907 Räpina vald, Võrumaa – 1. september 2003 Stockholm) oli eesti metsateadlane.

Ta sündis Räpina vallas Jaanikeste talus ja õppis Räpina Põllumajanduslikus Ühisgümnaasiumis.

Ta astus 1926. aastal Tartu ülikooli, õppis põllumajandusteaduskonnas metsanduse erialal ja lõpetas ülikooli 1931. aastal cum laude. 1934. aastal kaitses ta magistritöö ("Raiumisaja ja halu mõõtude mõjust kase-küttepuule") ja 1943 doktoritöö ("Lisandeid kooreüraskite kahjustuste ja tõrje üle Eesti kuusemetsades").

Aastatel 1936–1941 oli ta Tartu Ülikooli metsandusliku uurimisinstituudi juhataja.

1944. aastal siirdus Kohh Saksamaale ning 1947. aastal Rootsi. Seal oli ta aastatel 1964–1972 riigimaade ja metsade valitsuse büroo direktor.

Elmar Kohhi sulest ilmus üle 70 teadusartikli ja muu kirjutise. Ta oli Rootsis tegutsenud Eesti Metsateadlaste Ühingu esimees aastatel 1949–1975.


Boris Koljo

Boris Oskar Valter Koljo (16. märts (3. märts vkj) 1901 Tallinn – 18. aprill 1963 Stockholm) oli eesti metsateadlane.

Ta õppis Tartu Ülikooli metsateaduskonnas. 1938. aastal sai ta samas magistrikraadi. Ta töötas metsaametniku ja Tartu Ülikooli metsakasvatuse kabinetis assistendina.

1942–1944 oli ta Saksamaal Eberswalde Metsaülikoolis assistent ning 1945. aastast kuni surmani Rootsi Puiduuurimise Instituudis teadur. 1951. aastal sai ta Hamburgi Ülikoolis doktorikraadi.

Ta oli Rootsi Eesti Metsateadlaste Ühingu ja Rootsi Eesti Teadusliku Seltsi liige.


Alfred Koort

Alfred Koort (16. mai (vkj)/ 29. mai 1901 Viljandi – 28. september 1956 Tartu) oli eesti filosoof.

Aastatel 1944–1951 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli rektor. Oli EYS Veljesto liige. Maetud Tartu Ülikooli kalmistule.


Harald Korro

Edgar Harald Korro (30. aprill/12. mai 1897 Peri vald, Võrumaa – 16. jaanuar1941 Sillamäe) oli eesti keemik.

1930. aastatel oli ta Tartu Ülikooli keemiaosakonnas assistent.


Edgar Krahn

Edgar Krahn (1. oktoober (19. september vkj) 1894 Laiuse vald, Tartumaa – 6. märts 1961 Kensington, USA) oli baltisaksa päritolu eesti matemaatik.

Ta õppis Tartu ja Göttingeni ülikoolis. 1926. aastal kaitses ta Göttingenis doktoriväitekirja, misjärel sai tast Hermann Jaaksoni järel teine eestlasest matemaatikadoktor.

Ta on läinud graafiteooria ajalukku kui neljavärviprobleemi lahendamise tõenäosuse üks esimesi kindlaksmäärajaid. Samuti on ta Faberi-Krahni võrratuse kaasautor.


Teodor Krigul

Teodor Krigul (kuni 1936 Theodor Emil Krigul, 29. mai/11. juuni 1907 Räpina vald, Võrumaa – 29. mai 1983 Tartu) oli eesti metsateadlane.

Ta õppis 1929–1930 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas, 1930–1936 (lõpetas 1938) põllumajandusteaduskonna metsaosakonnas. 1962 kaitses kandidaadiväitekirja teemal "Looduslik laasumine männi- ja kuusepuistutes ja puude laasimine kõrgekvaliteedilise tarbetüve kasvatamise eesmärgil Eesti NSV tingimustes".

Ta oli 1932–1937 Tartu Ülikooli õppe- ja katsemetskonna metsahindaja, 1937–1940 metsakasvatuse kateedri assistent. 1940-1941 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi informatsiooni- ja statistikaosakonna juhataja, 1941–1944 Nõukogude Liidus, 1942–1944 Eesti NSV Riiklikes Kunstiansamblites. 1944–1951 Tartu Ülikooli õppejõud (1946–1947 puidutehnoloogia, 1947–1951 metsatakseerimise kateedri juhataja. 1951–1973 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppejõud (1951–1955 metsatakseerimise kateedri juhataja, 1955–1973 metsakorralduse ja metsamajanduse ökonoomika kateedris, 1963 dotsent. 1950–1951 Tartu Riikliku Ülikooli ja 1951–1954 Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsandusteaduskonna dekaan.


August Kriisa

August Kriisa (30. aprill / 13. mai 1908 Tähtvere vald, Tartumaa, Eesti – 5. detsember 1975 Karlstad, Rootsi) oli eesti loomaarstiteadlane.


Mihhail Kurtšinski

Mihhail Anatoljevitš Kurtšinski (12. oktoober 1876 Opoczno, Radomi kubermang, Poola – 12. juuni 1939 Tartu) oli vene majandusteadlane ja kauaaegne Tartu ülikooli õppejõud ning Eesti poliitik.

Kurtšinski lõpetas 1899. aastal õigusteaduse erialal Peterburi ülikooli, kus 1904. aastast töötas eradotsendina. Hiljem oli ta Peterburis veel mitme õppeasutuse õppejõud. 1912. aastal kaitses ta Saksamaal doktorikraadi. Aastatel 1915–1918 oli ta Tartu ülikooli finantsõiguse professor ja aastatel 1921–1939 poliitilise ökonoomia ja statistika professor. Vahepealsel kolmel aastal (1918–1921) töötas ta Peterburis. 1922. aastal määrati ta Tartu ülikooli finantsilis-ökonoomilise kabineti juhatajaks. Kurtšinskil oli 1932. aastani õigus pidada Tartu ülikoolis loenguid saksa keeles, seejärel tuli tal jätkata eesti keeles.

Ta oli III Riigikogu ja Rahvuskogu liige. Viimase komisjonides analüüsis ta muu hulgas põhiseaduse ja eriseaduste suhteid ning rahvusvähemuste küsimust. Ta oli ka Vähemusrahvuste Kongressi Täidesaatva Büroo liige ja esindas Eesti vene vähemust 1926. aastal Genfis vähemusrahvuste rahvusvahelisel kongressil.


Voldemar Kõiv

Voldemar Kõiv (19. märts/1. aprill 1904 Kasaritsa vald, Võrumaa – 8. juuli 1988 Teaneck, USA) oli eesti teadusloolane, ajakirjanik ja filatelist.


Astrophysical Journal

The Astrophysical Journal on üks juhtivaid rahvusvahelisi astronoomiaajakirju. Ajakiri hakkas ilmuma 1895. aastal.


Päikesesüsteemi objektide loend

Salacia Quaoar

Sedna Päikesesüsteemi väikekehad asteroidid komeedid meteoorkehad kosmiline tolm


George R. R. Martin

George Raymond Richard Martin (ka GRRM; sündinud 20. septembril 1948 New Jerseys Bayonne'is) on USA ulmekirjanik.

Ta on võitnud mitu Hugo ja Nebula auhinda. Tema kõige tuntum teos on "Jää ja tule laul", mis on inspireeritud Rooside sõjast ja "Ivanhoest".

George R. R. Martin oli noorena aktiivne koomiksite koguja ja lugeja. 1963. aasta novembris ilmus Fantastilise neliku koomiksiraamatus isegi Martini kiri toimetajale. Huvi koomiksite ja superkangelaste vastu aitas Martinil kirjanikuks saada.

Ta kirjutas 1970-ndatel lühijutte. Tema esimene jutt, mis kandideeris Hugole ja Nebulale, oli "With Morning Comes Mistfall", mis avaldati ajakirjas Analog 1973. aastal. Raamat ei võitnud kumbagi auhinda, aga Martin ütles, et tema jaoks on suur asi ka olla koos Hugo ja Nebula auhinna "kaotajatega".

1991. aastal hakkas ta kirjutama juttu, millest hiljem kujunes välja "Jää ja tule laul". Sellel on kokku arvatavasti seitse osa. Esimene osa "Troonide mäng" avaldati 1996. See sai kriitikutelt ja kirjanikelt palju kiitust. Aastal 2007 teatati, et HBO on ostnud terve sarja filmimisõigused. Plaan on, et üks hooaeg sisaldab ühe raamatu jagu materjali.

Martin osaleb sageli ulmehuviliste kokkutulekutel ja on lugejatele kergesti kättesaadav. Tal on head suhted oma fänniklubiga "Brotherhood without Banners". 2006. aasta detsembri seisuga oli fänniklubis üle 1000 liikme.

Martin on tugevalt vastu fännikirjandusele, milles fännid kirjutavad oma lugusid teiste kirjanike tegelastega. Martini meelest on see kirjaniku autoriõiguste rikkumine ja halb viis algajatele kirjanikele oma kirjaoskuse arendamiseks. Ta ei anna kellelegi luba kasutada oma intellektuaalset omandit fännikirjanduses.

13. juulil 2009 külastas George R. R. Martin Tallinna.


Gustav von Lode

Gustav von Lode (ka Gustaf Lode från Livland; 1633 Loodna mõis, Läänemaa – 24. jaanuar 1705 Stockholm) oli Eestimaa meeskohtunik ja ajaloolane, Loodna (Pall) mõisnik, Rootsi sõjaväelane (ooberst),.

Tema kroonika väljavõtteid säilitatakse Riias ja ladinakeelset kokkuvõtet Peterburis, seda ja Lode-Werneri kroonikat on kasutanud Otto Fabian von Wrangell oma kroonika koostamisel.


Peeter Kõpp

Peeter Kõpp (22. märts/3. aprill 1888 Kärstna vald, Viljandimaa – 20. august 1960 Chicago) oli eesti põllumajandusteadlane.

Ta sai aastal 1907 Peterburis õpetajakutse. Aastal 1914 lõpetas ta agronoomina Königsbergi ülikooli.

Akadeemilise Põllumajandusliku Seltsi esimees ja auliige. Ta võttis seltsi juhtimise üle Karl Zolkilt kui oli pärast ilmasõda kodumaale naasnud. Ettepaneku Kõpp seltsi esimeheks valida teeb Zolk ning seltsi 1921 a. üldkoosolek on ettepanekuga nõus.

Peeter Kõpp oli Tartu ülikooli teine, kes sai doctor agronomiae teaduskraadi kaitstes väitekirja teemal "Der Einfluss der Preis-, Intensitäts- u. Produktivitätsrelations-Verschiebungen auf die Rentabilität der Produktion der einzelnen landwirtschaftlichen Produkte". Kaitsmine toimus 30. mail 1926. aastal. Kaitsmise ajal oli Kõpp Tartu Ülikooli põllumajapidamise õppetooli dotsent .


Kuno Kõrge

Kuno Kõrge (26. mai/8. juuni 1913 Lümanda vald, Saaremaa – 28. november 1989 Tartu) oli eesti arstiteadlane.

Ta oli EÜS Põhjala vilistlane.


Elise Käer-Kingisepp

Elise Käer-Kingisepp (kuni 1931 Elise Käer, 20. september/3. oktoober 1901 Laius-Tähkvere vald, Tartumaa – 10. veebruar 1989 Tartu) oli eesti farmakoloog ja füsioloog.

Oli abielus Georg Kingisepaga.


Aarne Kärsna

Aarne Kärsna (kuni 1936 Alfred Kärsna, 26. detsember 1906/8. jaanuar 1907 Kuigatsi vald, Valgamaa – 24. aprill 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli eesti geofüüsik ja meteoroloog.


Eerik Laid

Eerik Laid (kuni 1922 Erich Arthur Ostrov; 17/30. november 1904 Meeri mõis, Tartumaa – 15. september 1961 Västmanland) oli eesti arheoloog ja etnoloog.

Ta lõpetas 1922. aastal Tartu Reaalkooli. Tartu ülikooli filosoofiateaduskonnas õppis ta aastatel 1922–1927, spetsialiseerudes Eesti ja naabermaade muinasteadusele ning etnograafiale. Sai aastal 1927 magistrikraadi arheoloogia alal tööga "Eesti muinaslinnad". Tegi aastatel 1927–1929 Tartu Ülikooli stipendiaadina uurimistööd Tartus ja Helsingis. Aastal 1931 käis uurimisreisil Leningradis ja Kesk-Venemaal ning 1934 Rootsi Balti Instituudi stipendiaadina Stockholmis. Sai aastal 1932 magistrikraadi etnograafia alal tööga "Mordvalaste etnograafiliste sõlgede ajalugu".

Töötas Eesti Rahva Muuseumis aastatel 1940–1943, sealhulgas 1941–1943 direktori kohusetäitjana. Korraldas aastatel 1942–1943 uurimisretki Ingerimaale vadjalaste juurde.

Põgenes 1943. aastal Soome, kus juhtis aastatel 1943–1944 Eesti Büroo tegevust.

1944. aastal siirdus põgenikuna Rootsi. Rootsis oli tema peamine uurimisvaldkond etnoloogia. Teda mõjutas lähedane koostöö instituudi juhataja professor Sigurd Erixoniga. Ta uuris viljakuivatusviise ja -seadmeid, reisis selle teema uurimiseks Skandinaavias ja Lääne-Euroopa maades.

Eerik Laid oli Eesti Rahvusfondi esimees.

Laid hukkus 1961. aastal autoõnnetuses.


Ferdinand Laja

Ferdinand Laja (5/17. aprill 1889 Meeksi vald, Võrumaa – 2. jaanuar 1956 Tartu) oli eesti loomaarstiteadlane.

Laja õppis aastatel 1911–1917 Tartu veterinaarinstituudis. Pärast lõpetamist oli ta Vene sõjaväe loomaarst, seejärel assistent Kaasani veterinaariainstituudis (1920–1921) ja Tartu ülikooli bakterioloogiajaamas (1921–1929), 1930. aastast viimase juhataja. 1929. aastal sai ta Tartus veterinaariadoktori kraadi ja oli sestpeale Tartu ülikooli eribakterioloogia, epizootoloogia ja veterinaarpolitsei dotsent, 1932. aastast erakorraline professor ja 1934. aastast korraline professor. Aastatel 1938–1939 ja 1944–1947 oli ta loomaarstiteaduskonna dekaan, aastast 1946 akadeemik ja aastatel 1947–1950 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi direktor.

Ta kuulus 1917. aastal Daugavpilsis Vene V armee eesti sõjaväelaste komitee juhatusse ja esindas komiteed Vene vähemusrahvuste komiteede ühisistungeil, 1920. aastal oli ta Novotšerkasski Eesti komitee liige. Aastatel 1923–1926 oli ta Tartu linnavolinik. Samuti kuulus Laja Tartu Loomakaitse Ühingusse ja Loomaarstide Koja


Juhan Laurimaa

Juhan Laurimaa (kuni 1939 Johannes Laurisson, 23. märts/5. aprill 1906 Tarvastu vald, Viljandimaa – 1. juuli 1951 Tõstamaa) oli eesti loomaarst.


Leo Leesment

Leo-Johann Leesment (4. aprill (vkj)/ 17. aprill 1902 Riia – 16. jaanuar 1986 Tartu) oli eesti õigusteadlane.


Feliks Lepp

Feliks Lepp (20. aprill/2. mai 1881 Tsooru vald, Võrumaa – 3. jaanuar 1973 Tartu) oli eesti arstiteadlane (infektsionist).

Ta lõpetas 1918. aastal Tartu Ülikooli ja sai 1924. aastal meditsiinidoktori kraadi.

Lepp juhatas Tartu nakkushaiglat. 1940. aastal rajas ta Tartu Sanitaar-Epidemioloogiajaama ja oli selle peaarst. Aastast 1944 oli ta professor, aastatel 1945–1960 juhtis ta Tartu Riikliku Ülikooli mikrobioloogia kateedrit.


Johannes Letzmann

Johannes Peter Letzmann (7/19. juuli 1885 Cēsis – 21. mai 1971 Langeoog) oli baltisaksa päritolu Eesti meteoroloog ja keeristormiuurija.


Helene Liidemaa

Helene Liidemaa (kuni 1935 Helene Liedemann, 19. veebruar/3. märts 1899 Hrenovoje, Voroneži kubermang – 21. august 1996 Tartu) oli eesti meteoroloog ja geofüüsik.

Ta sündis loomaarsti peres. Õpinguid alustas ta Tomskis ning jätkas Tartu Puškini-nimelises gümnaasiumis, mille lõpetas 1917. aastal kuldmedaliga. Aastatel 1920–1926 õppis ta Tartu ülikoolis matemaatikat. 1929. aastal kaitses ta magistritöö "Päikesepaiste kestusest ja pilvisusest Eestis". Sellega sai temast Eesti esimene geofüüsika magister. 1946. aastal atesteeriti Liidemaa ümber füüsika-matemaatikakandidaadiks. Baltisaksa Naisüliõpilaste Seltsi liige.

Liidemaa töötas aastatel 1919–1927 Tartu Ülikooli Meteoroloogia Observatooriumis vaatlejana, 1927–1940 teadusametnikuna, 1941–1944 oli teadur. Aastatel 1940–1941 ja 1944–1947 oli ta ülikooli geofüüsikakateedri assistent ja vanemõpetaja, 1947–1954 Füüsika, Matemaatika ja Mehaanika Instituudi (hiljem FAI) vanemteadur ning füüsika ja geofüüsika sektori juhataja, 1954–1967 uuesti ülikoolis füüsikakateedri dotsent. Ülikoolis töötas Liidemaa kuni 1971. aastani.

Ta on koostanud uurimusi soojusbilansi, öökülmade ja Eesti kliima alal. Ülikoolis õpetas meteoroloogiat, klimatoloogiat, hüdroloogiat, osales õpiku "Üld- ja agrometeoroloogia" kirjutamisel (ilmus 1964).


Siim Lind

Siim Lind (kuni 22. jaanuarini 1940 Siegfried Lind; 30. jaanuar / 11. veebruar 1899 Orgmetsa mõis, Albu vald, Järvamaa – 30. aprill 1984 New Bedford, Massachusetts, USA) oli eesti arstiteadlane.

Õppis Simuna Noorsoo Kasvatuse Seltsi Koolis, Tartu Aleksandri Gümnaasiumis, 1919. aastal lõpetas Hugo Treffneri Gümnaasiumi.

Aastatel 1919–1924 õppis (matrikli nr. 2, lõpetas) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. 1935. aastal kaitses Tartu Ülikoolis arstiteaduse doktori kraadi väitekirjaga "Kõhutüüfuse ja paratüüfuse B epidemioloogiast ning nende vastu võitlemise korraldustest välismail ja Eestis". Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Ta osales Vabadussõjas. Aastatel 1923–1925 töötas Tartu Ülikooli tervishoiu instituudi abijõuna, 1925–1927 Tartu Ülikooli hügieeni instituudi assistent, 1927–1928 2. Diviisi haigla laborijuhataja Tartus. 1928–1931 Haridus- ja sotsiaalministeeriumi Tervishoiuvalitsuse inspektor, 1931–1932 abidirektor, 1932–1940 Tartu linna tervishoiuarst. 1936–1940 Tartu Ülikooli eradotsent ja dotsent, 1944 professor.

Põgenes 1944 Saksamaale, oli DP-laagri arst Kemptenis ja Ludwigsburgis, 1949 siirdus USA-sse.


Aleksandra Link

Aleksandra Link (kuni 1936 Aleksandra Sprantzmann, 8/20. november 1899 Iisaku vald, Virumaa – 28. oktoober 1977 California) oli eesti füüsik.

1937. aastal oli ta Tartu Ülikooli Teoreetilise ja Tehnilise Füüsika Laboratooriumi vanem assistent.


Ferdinand Linnus

Ferdinand Linnus VR II/3 (kuni 1935 Ferdinand Leinbock, 8/20. mai 1895 Riidaja vald, Viljandimaa – 23. veebruar 1942 Unžlagi vangilaager, Suhhobezvodnoje, Gorki oblast) oli eesti etnoloog, esimene Eesti etnoloogiadoktor (1938) ja Eesti sõjaväelane (leitnant). Võttis osa Vabadussõjast.

1929–1941 oli ta Eesti Rahva Muuseumi direktor.

Ta uuris muuhulgas Eesti vanemat mesinduse ajalugu (metsamesindust).

Valesüüdistuse alusel arreteeriti Linnus NKVD poolt 25. juunil 1941 ning ta suri tüüfusesse eeluurimisvanglas Venemaa Gorki oblasti Unžlagis.


Aleksander Luksepp

Aleksander Luksepp (24. detsember 1875/5. jaanuar 1876 Nüpli mõis, Tartumaa – 5. veebruar 1960 Tartu) oli eesti põllumajandusteadlane ja õigeusu köster-kooliõpetaja.


Holsteini meri

Holsteini meri oli endine veekogu, mis hõlmas praeguse Lääne- ja Põhjamere basseini. Meri eksisteeris keskpleistotseenis, ehk eelviimasel jäävaheajal (u 380 000 – 240 000 aastat tagasi).

Meri on nimetatud Saksamaa põhjaosas asuva liidumaa Schleswig-Holsteini järgi, kus vastava mere setteid esimest korda kirjeldati. Eestist pole Holsteini mere setteid veel leitud.


Järvekomisjon

Järvekomisjon on Eesti Looduseuurijate Seltsi (ELUSi) vanim erialane allüksus. See loodi 1905. aastal.

Järvekomisjon loodi Eesti siseveekogude (eriti järvede) kompleksseks ja koordineeritud uurimiseks. Saadud andmeid on avaldatud paljudes trükistes, näiteks "Eesti Loodusuurijate Seltsi aastaraamatutes" ja kogumikus "Abiks loodusevaatlejale".

Järvekomisjoni töös on osalenud/osaleb mitmeid nimekaid teadlasi, teiste seas Max von zur Mühlen, Heinrich Riikoja, Henn Timm.


Els Aarne

Els Aarne (õieti Else, kuni 1936 Aarmann, 1940. aastast Paemurru; 30. märts 1917 Makiivka (praegu Ukraina, Donetski oblast) – 14. juuni 1995 Tallinn) oli eesti helilooja ja pedagoog.

Ta lõpetas Tallinna Konservatooriumi 1939 muusikapedagoogika erialal (Gustav Ernesaksa klass), 1942 klaverierialal (Theodor Lemba klass) ja 1946 kompositsiooni erialal (Heino Elleri klass). 1939–1945 oli ta Tallinna Õpetajate Seminari, 1944–1974 Konservatooriumi ja lühemat aega Tallinna Muusikakeskkooli muusikateoreetiliste ainete ja üldklaveriõppejõud.

Kirjutanud peamiselt kammermuusikat, aga ka kaks sümfooniat, koorimuusikat ja puhkpillimuusikat.

Ta oli Eesti Heliloojate Liidu liige aastast 1945.


Kakumäe poolsaar

Kakumäe poolsaar asub Harju maakonnas, halduslikult jääb Tallinna Haabersti linnaossa.

Poolsaare pikkus on 4 km.

Poolsaar piirneb läänes Kakumäe lahega ja idas Kopli lahega. Poolsaare tipus on Kakumäe nina, mida liigestab Kakumäe pank.


Meyendorff

Meyendorff, ka Meijendorff von Yxkull, Uexküll-Meyendorf, Uexküll-Meyendorff, Meyendorff von Yxkull (vene Мейендорф) on Uexküllide suguvõsast põlvnev vabahärrade aadlisuguvõsa.

16. aprillil 1679 said Vaeküla mõisnik kindralleitnant Jakob, ooberst Otto Johann, Angerja mõisnik rittmeister Wolter Reinhold ja Lage von Uexküll Rootsi vabahärra tiitli ja immatrikuleeriti 1680. aastal Meijendorff von Yxkull nime all Rootsi rüütelkonda vabahärrade suguvõsana nr. 74. Hilisemalt kasutati saksapäraselt nimekuju Meyendorff von Uexküll.

Meyendorffid immatrikuleeriti 1746. aastal nr. 38 all Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse, 1747. aastal nr. 29 all Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse ja nr. 233 all ka Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse.


Vitali Teleš

Vitali Teleš (sündinud 17. oktoobril 1983 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (väravavaht), kes mängib Eesti klubis Nõmme JK Kalju. Varasemad meeskonnad on TJK, Tallinna FC TVMK ja FF Jaro .


Robin Hobb

Robin Hobb (kodanikunimega Margaret Astrid Lindholm Ogden; sündinud 5. märtsil 1952 Californias) on USA ulmekirjanik. Ta kirjutab peamiselt imeulmet, kuid on kirjutanud ka teadusulmet.

1983–1992 kasutas ta pseudonüümi Megan Lindholm. Robin Hobbi nime all hakkas ta kirjutama 1995. aastal. Praeguseks kasutab ta mõlemat varjunime ja elab USA-s Washingtoni osariigis Tacomas. 2003. aasta seisuga on tema 9 esimest Robin Hobbi nime all avaldatud romaani müüdud üle miljoni eksemplari.


Banaanivabariik

Algselt kasutati banaanivabariigi (inglise keeles banana republic) mõistet Kesk-Ameerika riikide kohta, kelle majandus põhines puuviljakasvatusel ja kes sõltusid majanduslikult USA ettevõtetest. Tänapäeval kasutusel halvustava mõistena vaese ja korruptiivse riigi kohta.


Põhivajadused

Põhivajadused on inimesele minimaalselt vajalik toit, riietus ja eluase.

Arengumaade vaesuse hindamisel ja leevendamisel kasutatav mõiste tähendab inimeste materiaalsetel ja vaimsetel väärtustel (nt inimõigused) põhinevaid vajadusi, mis tagavad inimese ellujäämise või heaolu. Mõiste vastandub arengutaseme määratlemisele makroökonoomiliste näitajate põhjal (nt majanduskasv).

Põhivajadused on oluline mõiste vaesuse vähendamisele suunatud arenguprogrammides. Ellujäämise toetamiseks antakse humanitaarabi, heaolu saavutamise toetamiseks arenguabi. Arenguprojektide põhimõtteks peaks olema nende suunamine esmaste ja füüsiliselt elutähtsate põhiliste vajaduste kindlustamiseks (nt elatis, algharidus, toitumine, tervishoid jms).


20/20

20/20 on 1995. aastal Kopenhaagenis peetud konverentsil World Summit for Social Development (WSSD) tehtud soovitus, mille järgi kahevahelistes lepingutes doonori ja sihtriigi vahel peaks doonor olema nõus, et 20% tema antud abist (ODAst) läheks esmastesse sotsiaalteenustesse, juhul kui sihtriik lubab panustada 20% oma eelarvest selleks, et riigi kodanikel oleks universaalne õigus ja ühtlane juurdepääs nendele teenustele.


Põhilised sotsiaalteenused

Põhilised sotsiaalteenused (ingl. k. basic social services, BSS) 20/20 initsiatiivi juurutamise käigus loodud mõiste, mis hõlmab haridus-, tervise-, toitumis-, puhta joogivee ja sanitaarteenuseid.


Pekingi deklaratsioon

Pekingi deklaratsioon ja tegevuskava (inglise Beijing Declaration and Action Plan) on 1995. aasta septembris Pekingis toimunud neljanda maailma naistekonverentsi tulemusena vastu võetud deklaratsioon. Konverentsil arutati naiste- ja inimõiguste, vaesuse, osaluse ning tüdrukute heaolu ja vägivallaga seotud küsimusi. Konverentsi arutelude tulemusena koostati lisaks Pekingi deklaratsioonile ka tegevuskava, mis rõhutas naise jõutamise olulisust.


Võimestamine

Võimestamine, ka jõutamine (inglise keeles empowerment) on ühiskonnas inimeste, kogukondade ja organisatsioonide tegutsemisvõime, sealhulgas tahte, vastutustunde, õigusteadlikkuse, pädevuse ja oskuste sihipärane edendamine, et neil tekiks rohkem võimalusi osaleda aktiivsemalt ja sisulisemalt arendustöös, planeerimises, korraldamises ja juhtimises.

Võimestamisest mõeldakse eelkõige naiste õiguste, kogukondliku säästva arengu, looduskaitse ja säästva looduskasutuse kontekstis.


Kahepoolne ametlik arenguabi

Kahepoolne ametlik arenguabi (ingl. k. bilateral official development aid, ODA) on OECD Arenguabi komitee (DAC) määratletud ametliku arenguabi kriteeriumitele vastav arengu- või humanitaarabi, mida doonorriik annab DAC arenguabi sihtriikide nimekirjas arenguriigina määratletud riigile.


Mitmepoolne arengukoostöö

Mitmepoolseks ehk multilateraalseks arengukoostööks (inglise keeles multilateral development cooperation) nimetatakse koostööd riikide, mitmepoolsete arengupankade ja asutuste vahel, mille eesmärk on sotsiaalse ja majandusliku arengu edendamine arenguriikides.


Kahepoolne arengukoostöö

Kahepoolne arengukoostöö (inglise keeles bilateral development co-operation) on arenguabi, mida doonorriik või -riigid koostöös annavad abisaajariigile.

Kahepoolne arengukoostöö katab kõiki tegevusi, mis ei hõlma mitmepoolset koostööd, kuid täidab arengukoostööle määratud tingimusi.

Kõige tavalisem kahepoolse arengukoostöö näide on sihtriigi ja doonorriigi vaheline kokkulepe, mille eesmärgiks on toetada sihtriigi majanduslikku ja sotsiaalset arengut.


Biopiraatlus

Biopiraatlus (inglise keeles biopiracy) on loodusvarade ja teadmiste patenteerimine suurkorporatsioonide, riikide ja teadusasutuste poolt ilma võrdse tunnustuse ja hüvituseta neid varasid kasutanud ja teadmisi loonud kohalikele kogukondadele

Sageli on biopiraatluse juhtumite keskmes tegemist põlisrahvaste biomeditsiiniliste teadmiste patenteerimisega.

Biopiraatlusena käsitatav patenteerimine, samuti patenteeritud geneetiliselt muundatud kultuuride tootmine, on uued viisid kolmanda maailma koloniseerimise jätkamiseks.


Bretton Woodsi institutsioonid

Bretton Woodsi institutsioonid (inglise keeles Bretton Woods institutions) moodustasid rahvusvahelise majanduse valitsemissüsteemi ehk Bretton Woodsi süsteemi aastatel 1944–1971, mille eesmärk oli hoida maailmamajandus seotud dollariga ja valuutakursid stabiilsena.


CARE

CARE on rahvusvaheline humanitaarabi ja arengukoostöö organisatsioon (lühendina esmalt "Cooperative for American Remittances to Europe", hiljem "Cooperative for Assistance and Relief Everywhere"), kelle erilise tähelepanu all on vaeste kogukondade, sealhulgas naiste jõutamine. Lisaks kogukonnapõhisele tegevusele põhihariduse, puhta joogivee ja sanitaartingimuste ja tööhõive valdkondades, tegutseb CARE ka hädaabi andmisel relvakonfliktide ja looduskatastroofide ohvritele.


Ausland

Ausland on küla Norras Agderi maakonnas Gjerstadi vallas Gjerstadvatneti järvest kirdes. Ta on Gjerstadiga kokku kasvanud.

Külas on järv Gunnustadtjenn.


CARDS

CARDS oli 2000. aastal alustatud Euroopa Komisjoni regionaalne rahastusprogramm, mis töötas 2006. aasta lõpuni. Programmi eesmärk oli toetada Lääne-Balkani maade stabiilsust ja nende lähendamist Euroopa Liidule. Programm kattis Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, endise Jugoslaavia (FRY) ja Põhja-Makedoonia.

Uue rahastusraamistiku (2007–2013) tõttu lõpetasid 2007. aastal tegevuse ka teised regionaalsed rahastusprogrammid, sealhulgas ALA, MEDA, PHARE ja TACIS.


Eksportvili

Eksportvili ehk müügivili ehk ekspordiks kasvatatavad põllumajandussaadused (inglise keeles cash crop) on sellised põllumajandussaadused, mida arengumaad kasvatavad eelkõige ekspordiks, mitte oma tarbeks.

Paljud vähimarenenud riigid sõltuvad ühe põllumajandussaaduse ekspordist ja on seetõttu väga haavatavad maailmaturuhindade kõikumise jm välistegurite tõttu. Näiteks moodustab kohviekspordi osa kogu ekspordist Burundis 79%, Etioopias 54%, Ugandas 43%, Rwandas 31%. Ghana ja Elevandiluuranniku ekspordisissetulekutest moodustab kakao 30–40%.

Eestis on teraviljadest kõige suurema ekspordikäibega nisu ja oder, mille osa tervikust moodustas näiteks 2015. aastal vastavalt 58% ja 35%.


Ühine põllumajanduspoliitika

Ühine põllumajanduspoliitika, ÜPP (inglise Common Agricultural Policy, CAP), oli esimene ühine Euroopa poliitika, mis võeti vastu Rooma leppega 1958. aastal.

Seda nähakse kui kompensatsiooni Prantsusmaale tolliliidu eest, mis hõlmas Saksamaale huvipakkuvaid tööstustooteid.

Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika eesmärk on kindlustada piisav heaolu põllumajandussektoris töötavatele inimestele ja mõõdukad põllumajandustoodete hinnad tarbijatele. Põllumajanduspoliitika, mis tagab maailmaturu hindadest kõrgemad hinnad ühisel põllumajandustoodete siseturul, vastutab hinnatoetussüsteemide eest ja jagab toetusi. Kõrgemad hinnad on konkurentsivõimelised, sest imporditud põllumajandustoodetele kehtestatakse tollimaks ja lõivud. Euroopa Liidu ekspordifirmad saavad ekspordihüvitist ühisest Euroopa Liidu eelarvest, kui nad müüvad põllumajandustooteid väljaspool Euroopa Liitu.

Viimastel aastatel on viidud ellu palju reforme, et muuta ÜPP-d keskkonnasõbralikumaks ja sotsiaalpoliitikale suunatumaks. Bürokraatlikke reegleid määrab nõukogu kvalifitseeritud häälteenamus. ÜPP-d hallatakse läbi mitmete töögruppide ja juhtimiskomiteede, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad.

Alates Lissaboni lepingu jõustumisest otsustavad põllumajandust puudutavate õigusaktide vastuvõtmise Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Parlament koos.

2017. aasta septembris Tallinnas ja Matsalus toimunud Euroopa Liidu ühtse põllumajanduspoliitika tulevikku käsitleval konverentsil tõdeti, et praegune põllumajanduspoliitika ei taga põllumajanduse säästvat arengut ning see vajab põhjalikku muutust.


Inna Põltsam-Jürjo

Inna Põltsam-Jürjo (sündinud 23. augustil 1969) on eesti ajaloolane, alates 2008. aastast doktor.

Põltsam astus Tartu Ülikooli 1987. aastal ja 1992 lõpetas ta selle ajaloo erialal, 1996 sai samas magistrikraadi. Alates 1993. aastast töötab ta Ajaloo Instituudis Tallinnas. 19. juunil 2008 kaitses ta doktoritöö Uus-Pärnu ajaloost 16. sajandil. Tema juhendaja oli Jüri Kivimäe, oponendid aga Juhan Kreem ja Enn Küng.

Põltsam-Jürjo uurib keskaegse Liivimaa ajalugu, eriti linnade ajalugu.


ÜRO hädaabi keskfond

ÜRO hädaabi keskfond (Central emergency response fund, CERF) on fond, mis annab abi akuutsete humanitaarkriiside kiireks leevendamiseks või varasemates humanitaarkriisides kannatanute toetamiseks. Kuigi CERF asutati 1991. aastal fondina (algse nimetusega Central Emergency Revolving Fond), kust ÜRO humanitaarabiorganisatsioonid said humanitaarkriisi puhul kohe reageerimiseks vahendeid laenata, loodi 2006. aasta uuendamise käigus CERF-i ka tagastamatu abi osa, kust ÜRO humanitaarabiorganisatsioonid saavad toetust nii kiireks reageerimiseks katastroofide puhul kui ka varasemate humanitaarkriiside kahjude leevendamiseks. 2008. aastaks on doonorid lubanud panustada 419 miljonit USD, mis on veidi alla planeeritud 450 miljoni USD.


Euroopa Liidu ühine välis- ja julgeolekupoliitika

Euroopa Liidu ühine välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP; inglise keeles Common Foreign and Security Policy, CFSP) sai alguse 1992. aastal Maastrichti lepinguga, mille eesmärk on kaitsta Euroopa Liidu väärtusi ja huve, säilitada rahu ja tugevdada turvalisust, edendada rahvusvahelist koostööd ning tagada õigusriigi printsiibid ja inimõigused.

Maastrichti lepinguga loodud kolme samba süsteemis moodustab ÜVJP teise samba. Kuna ÜVJP põhines peamiselt valitsustevahelistel menetlustel ja konsensusel, siis reageeriti välispoliitikas eeskätt ühiste seisukohtade ja ühismeetmete vormis.

1) Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ametikoht – kõrge esindaja ülesanne on muuta ELi välis- ja julgeolekupoliitika järjepidevamaks;

2) Euroopa välisteenistus – ELi diplomaatiline teenistus.


Laste suremus

Laste suremuse (inglise keeles child mortality) all mõistetakse tavaliselt ühe kuni viie aasta vanuste laste suremust, kuid demograafias puudub ühtne kokkulepe, millist vanuserühma see mõiste puudutab.

Laste suremuse intensiivsust väljendab laste suremuskordaja.


Imikusuremus

Imikusuremus ehk rinnalaste suremus (inglise keeles infant mortality) on kuni üheaastaste laste suremus.

Imikusuremuse intensiivsust iseloomustab imikusuremuskordaja.


Tsiviil-sõjalise koostöö koordineerimine

Tsiviil-sõjalise koostöö koordineerimine (ingl. k Civil-military coordination, lühend CMCoord) on humanitaarkriisi olukorras toimuv tsiviilorganisatsioonide ja sõjaväeüksuste suhtlemine eesmärgiga vähendada omavahelist konkurentsi, vältida võimalikke konflikte ja vajadusel tegutseda ühiste eesmärkide nimel.

Suhtlemise peamised elemendid on teabevahetus, ülesannete jagamine ja ühine planeerimine. Põhilised strateegiad on kooseksitseerimine ja ühine vastutusala, mida vahendavad CMCoordi ametnikud. CMCoordi aetakse aeg-ajalt segi tähise/ühendusega CIMIC (Civil Military Cooperation), mis on sõjaväeline koostöökogu, mille kaudu väejuhatus proovib luua kontakti sõjaliste operatsioonide piirkonna tsiviilühiskonnaga, et suurendada toetust enda tegevusele.


Kobarlõime

Kobarlõime ehk klasterkäsitlus (inglise cluster approach) on ÜRO 2005. aastal loodud mehhanism, millega parandatakse humanitaarmissioonidel koostööd ÜRO allasutuste, rahvusvahelise Punase Risti ja Punase Poolkuu liikumise ja mittetulundusühingute vahel.

Üks asutus määratakse teatud sektori (või klastri) juhiks ja vastutajaks. Klasterkäsitlus peaks aitama täita lünki teatud valdkondade (näiteks vesi ja sanitaar, laagrite haldamine ja kaitse) haldamises ning suurendama globaalset võimekust humanitaarkriisidele reageerimisel.


Ühine humanitaaroperatsioonide plaan

Ühine humanitaaroperatsioonide plaan (inglise Common humanitarian action plan, CHAP) on riigi või piirkonna strateegiline plaan humanitaarseks operatiivseks tegutsemiseks. CHAP-i koostab humanitaarkoordinaatori juhtimisel ÜRO agentuuridevahelise alalise komitee (Inter-Agency Standing Committee, IASC) piirkondlik üksus.


Komplekskriis

Komplekskriis ehk liitkriis ehk mitmikkriis (inglise complex emergency) on riigis või piirkonnas riigisisese või väliskonflikti tõttu tekkinud humanitaarkriis, mille tagajärjel riigivõim on osaliselt või täielikult lakanud toimimast ja mis eeldab rahvusvahelist sekkumist, mida ei suuda ükski organisatsioon ega käimasolev ÜRO programm eraldi hallata. Võib sisaldada nii looduskatastroofi tagajärjel kui ka relvakonfliktide tulemusel tekkinud olukorda.


CONCORD

CONCORD on Euroopa arengukoostööga tegelevate organisatsioonide katusorganisatsioon, mis 2007. aasta seisuga esindab rohkem kui 1600 arengukoostööga tegelevat kodanikuühendust ja 20 rahvusvahelist võrgustikku. 2003. aastal asutatud CLONGi järglane.

Eestist osaleb CONCORD-i töös Arengukoostöö Ümarlaud.


Ühine hädaabi palve

Ühine hädaabi palve on humanitaarabi koordineerimise meede, mida algatab ÜRO kriisiabi koordinaator (Emergency Relief Coordinator, ERC) ja ÜRO agentuuride vaheline alaline komitee (Inter-Agency Standing Committee, IASC).


Lapse õiguste konventsioon

Lapse õiguste konventsioon on laste õigusi tagav konventsioon.

Lapse õiguste konventsioon võeti vastu 1989. aastal ÜRO Peaassambleel. Aastal 2009 on konventsiooniga ühinenud 191 riiki (kõik riigid peale USA ja Somaalia). Ühtki teist ÜRO inimõiguste-alast dokumenti ei ole nii laialdaselt heaks kiidetud. Konventsiooni on kirja pandud rahvusvaheliselt tunnustatud õigused, mis kuuluvad igale lapsele kogu maailmas, alates sünnihetkest kuni 18-aastaseks saamiseni. Selle koostamisel lähtuti põhimõttest, et ühiskonnal on kohustus tagada lapse põhiliste vajaduste rahuldamine ning pakkuda tuge lapse isiksuse, annete ja võimete arenguks.

Konventsiooniga ühinenud riik peab oma seadusandluse viima kooskõlla konventsiooni põhimõtetega. Konventsiooni põhimõtete elluviimiseks peab riik koostama tegevuskavasid ning tagama ressursid nende täitmiseks.

Eesti ühines ÜRO lapse õiguste konventsiooniga 1991. aastal ning samal aastal hakkas konventsioon ka Eesti suhtes kehtima.


Toimetulek (psühholoogia)

Toimetulek psühholoogias tähendab teadlikku pingutust, et lahendada isiklikke või suhtlemisega seotud probleeme, eesmärgiga neid juhtida, vähendada või saada hakkama stressi ja konfliktidega.

Psühholoogilise toimetuleku mehhanisme nimetatakse tavaliselt toimetulekustrateegiateks või toimetulekuoskusteks. Mõiste "toimetulek" viitab üldiselt kohanduvatele (konstruktiivsetele) toimetulekustrateegiatele. Need on strateegiad, mis vähendavad stressi. Teised, vastupidised, toimetulekustrateegiaid võivad ebastabiilsust juurde tekitada, kui nad stressi suurendavad. Seetõttu kirjeldatakse ka ebapiisavat toimetulekustrateegiat kui mittetoimetulekut. Lisaks viitab mõiste "toimetulek" üldiselt reaktiivsele toimetulekule ehk vastureaktsioonile, kus inimene reageerib stressi tekitajale. See erineb ennetavast toimetulekustrateegiat, kus üritatakse neutraliseerida tulevane stressitegur. Alateadlikud või mitteteadlikud strateegiad (ehk kaitsemehhanismid) toimetulekustrateegiate all tavaliselt ei käsitleta.

Toimetulekustrateegia tõhusus sõltub stressi tüübist, indiviidist ja asjaoludest. Toimetulekustrateegiate vastuseid kontrollib osaliselt isiksus (käitumismustrid), kuid osaliselt ka ümbritsev keskkond.


Saaremaa mäss

Saaremaa mäss (ka Saaremaa ülestõus) oli Eesti Vabariigi valitsuse ja baltisaksa mõisnike vastu suunatud relvastatud vastuhakk Saare maakonnas 16.–21. veebruaril 1919.

Esimene maailmasõda ja Saksa okupatsioon tekitasid Saaremaal raske majandusliku olukorra. Kui piirkond läks sõja järel Eesti Vabariigi koosseisu, siis lootis kohalik maapuuduses talurahvas, et uus valitsus annab neile vaesuse ja toidunappuse leevendamiseks mõisnike maid. Eesti valitsuse otsus maareformi arutamine Asutava Kogu kokkukutsumiseni edasi lükata, elanikelt vilja rekvireerimised ja mitmed teised võimude sammud tekitasid saarlastes pettumuse ja ettekujutuse, et valitsus Tallinnas on mõisnikesõbralik ja selle peale loota ei saa. Valitsuse- ja mõisnikevastase meeleolu levimisele aitasid kaasa kohalikud enamlusmeelsed inimesed. Enamlaste endi rolli kohta mässu puhkemises on avaldatud vastandlikke seisukohti. Saaremaa vastuhaku otseseks ajendiks sai valitsuse ebapopulaarne otsus sunniviisilise mobilisatsiooniga Saaremaa mehi värvata, et neid Nõukogude Venemaaga sõdivasse Eesti sõjaväkke saata.

Mässuõhutajad tapsid 16. veebruaril 1919 Kuivastusse kogunenud kutsealuseid mandrile saatma tulnud kolm valitsuse esindajat ja hakkasid ellu viima päev varem paika pandud vastuhaku kava, mille eesmärgiks oli Kuressaare vallutamine, mõisnike tapmine ja nende maa rahvale jagamine. Kuressaare poole edasi liikuma asunud väe suurendamiseks korraldasid vastuhaku eestvedajad valdades omapoolse mobilisatsiooni. Mässulised tapsid järgnevatel päevadel veel 20 inimest, neist 19 tsiviilisikut (peamiselt mõisnikud ja nende pereliikmed). 17. veebruaril tegi Kuressaarest saadetud valitsuse väeüksus katse mässulisi peatada, kuid pärast lahingut Laimjalas taandus see tagasi linna. Vastuhakkajate grupid jõudsid 18. veebruari õhtuks Kuressaare lähedale Upa külla, kus seati sisse staap ja jäädi linna ründamiseks lisavägede ja -laskemoona saabumist ootama. Kuna mässu eestvedajatel side tagalaga puudus, ei teadnud nad, et sama päeva hommikul oli Muhusse jõudnud mandrilt saadetud Eesti valitsusvägede eriüksus (karistussalk). 19. veebruari õhtuks saavutasid valitsusväed kontrolli kogu Muhu saare üle ja 20. veebruaril tungisid nad edasi Saaremaale. 21. veebruaril võitsid kuulipildujatega varustatud valitsusväed ootamatu rünnakuga umbes tuhandemehelist linna lähedale kogunenud mässuliste põhijõudu Upa ja Vaivere külas, mille järel ülejäänud vastuhakus osalenud laiali läksid.

Järgnevatel päevadel hakkasid mandrilt saabunud valitsusväed mässus osalemises kahtlustatavaid arreteerima ja karistussalga ülema Jaan Klaari organiseeritud sõjaväljakohtu kätte viima. Süüdimõistetutele määrati nii surmanuhtlusi, sunnitööd, vanglakaristusi kui ihunuhtlust. Osa inimesi hukati ka kohtuväliselt. Eesti valitsusvägede ja sõjaväljakohtu tegutsemisviisile Saaremaa mässu järel on tehtud mitmesuguseid etteheiteid. Samal ajal viidi lõpule Saaremaa meeste mobilisatsioon Eesti sõjaväkke. Mässu mõjul muutis valitsus oma agraarpoliitikat ja astus samme mõisamaade talurahvale jagamiseks.


Harald Busch

Harald Busch (23. august 1902 Tallinn – 1. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant) ja piirivalvur.

Busch võttis osa Vabadussõjast. Ta sai 1919. aastal lipniku ja 1923. aastal nooremleitnandi auastme.

Busch lõpetas Tallinna Reaalkooli 1919. aastal, õppis Tartu Ülikoolis agronoomiat 1920–1922 ja õigusteadust 1922–1924. Ta kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi.

Busch astus 21. detsembril 1923 Piirivalve teenistusse, jätkates samal ajal õpinguid Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Ta täitis siseministri adjutandi ülesandeid.


Suguline valik

Suguline valik on liigisisene valik, mis toimib kehalistele tunnustele ning tekib ühe sugupoole esindajate paljunemisedukuse varieeruvuse tõttu. Ühe sugupoole isendid konkureerivad teise sugupoole isendite kui paaritumispartnerite pärast. Tavaliselt mõistetakse selle all isaste konkurentsi emaste pärast. Lisaks toimub emastel diskrimineeriv valik isaste suhtes.

Charles Darwin evolutsiooniteoorias on suguline valik üks kolmest valiku liigist.

Suguline valik tuleneb reproduktiivsest erinevusest, mida põhjustab konkurents seksuaalsete partnerite pärast. Sellest saab järeldada, et on vajalik suguline paljunemine. Samuti peavad sugude tunnustes olema erinevused ehk peab esinema sooline dimorfism.

Sugulise valikuga seletatakse evolutsiooniliselt soolist dimorfismi (teiseseid sootunnuseid).

Sugulise valiku teooria eesmärk on kirjeldada eri sugupooltel erinevate tunnuste esinemist, nende eelistamise detailseid mehhanisme ning nende esinemist ja varieerumist organismides.


Imikusuremuskordaja

Imikusuremuskordaja (ebatäpses sõnastuses imikusuremus või imikute suremus) on aasta jooksul esinenud imikute (alla üheaastaste laste) surmajuhtude ja sama aja jooksul aset leidnud elussündide suhe rahvastikus. Seda väljendatakse tavaliselt 1000 elussünni kohta (promillides).

Imikusuremuskordaja on imikusuremuse intensiivsuse näitaja.

Imikusuremuskordaja on üks tähtsamaid demograafilise ja sotsiaalse arengu näitajaid, sest imikud on eriti tundlikud sotsiaalsete ja ökoloogiliste tingimuste suhtes.


Aadu Lüüs

Aadu Lüüs (16. november 1878 Vana-Antsla vald, Võrumaa – 12. veebruar 1967 Stockholm) oli eesti arstiteadlane, Tartu Ülikooli professor, esimene eesti soost lastehaiguste õppetooli juhataja.


Nikolai Maasing

Nikolai Maasing (10/22. mai 1900 Tartu – 6. veebruar 1942 Kirovi oblast) oli eesti keemik.

Lõpetas 1927 Tartu Ülikooli.

Uuris loomasöötade keemilist koostist ning selle mõju piima ja või kvaliteedile.

Arreteeriti 1941, suri eeluurimisel.


Ottomar Maddison

Ottomar Julius Martin Maddison (31. märts (19. märts vkj) 1879 Tallinn – 30. jaanuar 1959 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1946).


Reinhold Mark

Reinhold Mark (15/27. september 1880 Haljala vald, Virumaa – 29. august 1956 Tartu) oli eesti majandusteadlane.


Georg Martinoff

Georg Olaf Martinoff (8/21. aprill 1910 Tallinn – 7. oktoober 1981 Vancouver) oli eesti arstiteadlane (neuroloog).

Tema isa Bernhard Martinoff oli kaupmees. 1928. aastal lõpetas Georg Martinoff Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi, 1928–1934 õppis Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, 1940. aastal sai meditsiinidoktori kraadi väitekirjaga "Spontaansed subarahnoidaalsed verevalumid". Martinoff kuulus EÜS Põhjalasse.

Ta töötas Tartu Ülikooli närvikliinikus assistendina. 1944. aasta algul läks Soome, kus oli Helsingi nn Eesti intelligentide klubi president, ning siis Rootsi, kus oli 1946. aastal Eesti Rahvusfondi laekur ning juhtis ka Balti Humanistliku Ühingu bürood. Rootsist läks ta 1950. aastal Kanadasse, kus tegutses Vancouveris ärimehena.

Leonhard Mardna oli tema poolvend.


Laste suremuskordaja

Laste suremuskordaja on kuni viieaastaste (teise kontseptsiooni järgi 1–5-aastaste) laste suremuskordaja, tavaliselt väljendatuna 1000 elussünni kohta.

See on riigi sotsiaalse arengu ja rahva heaolutaseme üks täpsemaid näitajaid, mis on suur vaestes riikides, aga ka näljahäda, haiguste või sõja tõttu kannatavates ühiskondades ning mis väheneb rahvastiku elatustaseme üldise tõusuga.

Sierra Leone – 270 Angola – 260 Afganistan – 257 Niger – 253 Libeeria – 235 Mali – 217 Tšaad – 209 Ekvatoriaal-Guinea – 206 Kongo DV – 205 Burkina Faso – 204 Guinea-Bissau – 200 Nigeeria – 191 Burundi – 181 Sambia – 180 Kesk-Aafrika Vabariik – 175 Svaasimaa – 164 Guinea – 161 Rwanda – 160 Kamerun – 149 Benin – 148


Andres Mathiesen

Andres Mathiesen (kuni 1932 Andrei Mathiesen; 19. november / 1. detsember 1890 Sindi – 3. mai 1955 Stockholmi lähistel) oli eesti metsateadlane.


Jaan Mets

Jaan Mets (21. detsember 1890/2. jaanuar 1891 Vana-Kariste vald, Pärnumaa – 18. september 1969 Uppsala) oli eesti põllumajandusteadlane.

Oli alates 1909. aastast Üliõpilasselts Liivika liige.


Alexander Mickwitz

Alexander Woldemar Leopold Mickwitz (4. september 1892 Uusikirkko kund, Halila, Viiburi lään – ?) oli Eesti agrokeemik.


Paul Mielberg

Paul Jegor Eugen Mielberg (6. (vkj)/ 18. märts 1881 Thbilisi – 16. aprill 1942 Gmünd) oli Eesti arhitekt, aastatel 1922–1936 Tartu ülikooli arhitekt.


Hermann Michelson

Hermann Michelson (20. detsember 1909/2. jaanuar 1910 Tartu – 11. september 1971 Saku) oli eesti agrokeemik.


Eivere mõis

Eivere mõis (saksa keeles Eyefer) oli rüütlimõis Anna kihelkonnas Järvamaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Paide linna territooriumile Järva maakonnas.


William Muld

William Muld (11/24. aprill 1914 Rõuge vald, Võrumaa – 11. september 1984 Stockholm) oli eesti füüsik.

Ta valiti 1966. aastal, 1968. aastal ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse.


Jaan Mägi

Jaan Mägi (14/26. juuli 1883 Tarvastu vald, Viljandimaa – 25. juuli 1939 Elva) oli eesti põllumajandusteadlane.

Jaan Mägi kuulus Eesti Rahvaerakonda ja ta valiti selle liikmena I Riigikokku, kuid ta astus tagasi juba 7. jaanuaril 1921. Teda asendas Oskar Karl Johann Liigand.


Julius Mägiste

Julius Mägiste (kuni 1922. aastani Julius Mälson, 6/19. detsember 1900 Kudina vald, Tartumaa – 11. märts 1978 Lund) oli eesti keeleteadlane.


August Mätlik

August Voldemar Mätlik (15/27. juuni 1881 Palu vald, Järvamaa – 9. september 1956 Tartu) oli eesti aiandus- ja mesindusteadlane, teadusliku aianduse ja mesinduse rajajaid Eestis.

August Mätlik oli aastatel 1923–1951 Tartu Ülikooli ja 1951–1956 Eesti Põllumajandusakadeemia aianduse õppejõud. Aastal 1924 rajas ta Raadile aianduskatsejaama. Muu hulgas toimetas ta aiandus- ja mesindusalaseid ajakirju.

Aastatel 1930–1937 oli ta "Eesti Entsüklopeedia" aianduse ja mesinduse teema põhiautor ja toimetaja.


Prenool

Prenool ehk 3-metüül-2-buteen-1-ool ehk 3,3-dimetüülallüülalkohol on allüülne alkohol, mille keemiline valem on (CH₃)₂C=CHCH₂OH.

Prenool on vees lahustumatu, kuid enamikus orgaanilistes lahustites lahustuv õlijas värvitu vedelik, mille keemistemperatuur on 140 ºC.

Prenool on paljude looduslike isoprenoidsete alkoholide (geraniool, farnesool), terpeenide ja steroidide struktuuris esinev lüli ("ehituskivi"). Prenooli polümeriseeritakse dehüdratiseerimisreaktsioonide abil. Sealjuures tekivad molekuli isopenteenile vastavad lülid, kusjuures ahela lõpetab hüdroksüülrühm. Niimoodi saadavad polümeerid, mida nimetatakse polüprenoolideks, võivad sisaldada kuni sada isopenteenlüli. Need isoprenoidalkoholid on tähtsad proteiinide, karotenoidide, A-, E- ja K-vitamiini, samuti kolesterooli tekkimisel. Kolesterooli koosseisus on 6 isopropeenrühma.

Prenoolil on puuviljalõhn, mistõttu teda kasutatakse parfümeerias.

Prenool, geraniool, farnesool ja geranüülgeraniool klassifitseeritakse kui prenoolid.


Kloropreen

Kloropreen ehk 2-kloro-1,3-butadieen on orgaaniline aine keemilise valemiga CH₂=CCl-CH=CH₂. Kloropreen on värvitu vedelik, mille keemistemperatuur on 59,4 ºC. Kroropeen on monomeeriks teatud tüüpi sünteetilise kummi – polükloropreeni (neopreeni) tootmisel.


Kaneelaldehüüd

Kaneelaldehüüd ehk 3-fenüülprop-2-enaal on küllastumata aldehüüdide klassi kuuluv aine keemilise valemiga C₆H₅-CH=CH-CHO.

See ühend annab kaneelile iseloomuliku maitse ja lõhna. Looduslikult esineb ainult transkaneelaldehüüd. Kaneelipuu koorest saadud eeterlikes õlides on kaneelaldehüüdi umbes 90%.

Kaneelaldehüüdi ekstraheerisid esimesena Jean-Baptiste Dumas ja Eugène-Melchior Péligot 1834. aastal kaneeliõlist. Laboratoorselt sünteesis seda esimesena Luigi Chiozza 1856.

Kaneelaldehüüd on kollane õline veest viskoossem vedelik, mis lõhnab tugevalt kaneeli järele. Kontsentreeritud kaneelaldehüüd ärritab nahka ja on suures koguses mürgine, kuid ükski teadusasutus ei nimeta seda ainet vähki tekitavaks ega pikaajalisel kasutamisel tervist kahjustavaks. Enamus kaneelaldehüüdist väljutatakse kehast kaneelhappe kujul koos uriiniga.


Kerttu Soans

Kerttu Soans (kodanikunimega Kerttu Soans-Tammisto; sündinud 9. oktoobril 1961 Tallinnas) on eesti kirjanik, ajakirjanik, dokumentalist ja maalikunstnik.

Kerttu Soans lõpetas 1979. aastal Keila 1. Keskkooli ning Tallinna Pedagoogilise Instituudi kunstiõpetajana ja Tartu Ülikooli ajakirjanikuna kaugõppes 1992. aastal.

Ta on töötanud Eesti Raadios, mitmes ajalehes ja ajakirjas. Alates 1999. aastast on ta vabakutseline kirjanik.

Ta on Kirjanike Liidu liige.


Tara Correa-McMullen

Tara Correa-McMullen (õieti Shalvah McMullen; 24. mai 1989 – 21. oktoober 2005) oli USA filminäitleja.

Correa-McMullen sündis Vermonti osariigis Westminsteris Devra Correa ja Thomas McMulleni peres. Los Angeleses keskkoolis käies laulis ta kooli kooris. Talle meeldis ka tantsida.


Elmar Emil Leppik

Elmar Emil Leppik (aastani 1950 Lepik; 21. november / 3. detsember 1898 Painküla-Väljaotsa küla, Laiuse khk – 4. veebruar 1978 Beltsville, Maryland, USA) oli eesti bioloog, botaanik, fütopatoloog ja algoloog.

Ta lõpetas Tartu Ülikooli aastal 1926 ja kaitses väitekirja aastal 1928 Zürichis. Aastast 1929 töötas ta Tartu Ülikooli õppejõuna, aastail 1938–1944 professorina. Ta oli ühtlasi Tartu Fütopatoloogia Jaama juhataja aastast 1929. Aastast 1947 töötas ta Saksamaal ning aastast 1950 Ameerika Ühendriikides.

Tal on rida olulisi töid teoreetilise bioloogia alal.


Elmar Leppik

Elmar Leppik (11. juuli 1904 Tartu – 20. aprill 1949 Pühajärv) oli eesti maalikunstnik.

Õppis Tartu kaubanduskoolis ja töötas metsanduse alal. Maalimist õppis 1935–1940 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas ja lõpetas 1943. aastal Kõrgemad Kujutavkunstide Kursused (Pallase kunstikooli nimi õppeaastal 1942/1943). Tema peamine juhendaja oli Aleksander Vardi. Kunstnik uppus Pühajärve.

Leppik viljeles peamiselt maastikumaali. Ta maalis hallikates-pruunikates, aga ka sinakates-rohekates toonides, meelisteemadeks olid Lõuna-Eesti põllud, metsad ja järved.


Lidia Kopania

Lidia Kopania-Przebindowska (sündinud 13. mail 1978 Koluszkis) on poola laulja.

Ta esindas Poolat 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Moskvas looga "I Don't Wanna Leave", mis finaali ei pääsenud.


Gregorius III

Gregorius III oli paavst 731–741. Ta oli 90. paavst.

Gregorius oli viimane süürlasest paavst. Hiljem on paavstidest väljastpoolt Euroopat pärit vaid Franciscus. Tema isa nimi oli Johannes.

Ta sai Gregorius II ajal 726 preestriks (kardinalpreester). Ta valdas "Liber pontificalise" järgi suurepäraselt kreeka ja ladina keelt. Ta võis olla benediktiini munk.


Jaan Miländer

Jaan Miländer (29. august 1866 Pati vald, Pärnumaa – 25. märts 1940 Tartu) oli eesti akušöör-günekoloog.

Ta õppis Jäärja vallakoolis ja Saarde kihelkonnakoolis, 1878–1880 Pärnu linna algkoolis, 1880–1885 Pärnu linna gümnaasiumis. 1886. aastal sooritas eksternina lõpueksamid Tallinna Aleksandri Gümnaasiumi juures. Aastatel 1887–1893 õppis Tartu Ülikoolis arstiteadust (lõpetas).

Aastatel 1894–1896 töötas Tartu Ülikooli naistekliinikus assistendina. 1896. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja ja sai meditsiinidoktori kraadi.

Aastail 1897–1920 oli ta Penza kubermangu semstvohaigla naisteosakonna ja heitlaste varjupaiga juhataja, ämmaemandate kooli õpetaja ja Penza arstide seltsi üks asutajaid. Aastatel 1901, 1907 ja 1912 töötas lühemat aega kirurgia- ja naistekliinikutel Berliinis, Breslaus ja Münchenis. Korduvalt täiendas end Moskvas ja Peterburis. 1920. aastal valiti ta Tartu Ülikooli sünnitusabi ja naistehaiguste professoriks ja ülikooli naistekliiniku juhatajaks ning töötas selles ametis 1937. aastani. 1920–1935 oli ta ka naistekliiniku juures asunud ämmaemandate kooli juhataja.

Ta rajas röntgen- ja raadiumravi kabineti.

Ta kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlaskonda. Aastatel 1921–1924 oli ta Tartu Eesti Arstide Seltsi esimees.


Loodusajakiri

MTÜ Loodusajakiri on Eesti kirjastus (mittetulundusühing), mis annab välja Eestis ilmuvaid loodus- ja teadusteemalisi ajakirju. Need on Eesti Loodus, Horisont, Eesti Mets ja venekeelne Gorizontõ Estonii. Aastail 2007–2015 ilmus ka Loodusesõber (1997–2006 nimega Loodus).

MTÜ asutati 2001. aasta juulis Tallinnas. Asutajaliikmed olid tollane keskkonnaminister Heiki Kranich, Keskkonnainvesteeringute Keskus (Kalev Aun) ja Keskkonnauuringute Keskus (Enn Otsa). Sama aasta sügisel andsid asutajaliikmed MTÜ üle keskkonnaorganisatsioonidele Eesti Looduskaitse Selts, Eesti Ornitoloogiaühing, Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjon, Eesti Looduseuurijate Selts, Pärandkoosluste Kaitse Ühing, Tartu Üliõpilaste Looduskaitsering, Eesti Geenivaramu, OÜ Horisont ja OÜ Looduskiri. 2014. aastal liitus mittetulundusühinguga MTÜ Estonia Maritima.

Vastutavad väljaandjad on olnud 2001–2013 Indrek Rohtmets, 2013–2015 Tiina Talvi ja 2015–2017 Triinu Raigna. Alates 2017. aasta märtsist on kirjastuse tegevjuht Riho Kinks.

MTÜ Loodusajakiri juhatuse liikmed on Toomas Kukk ja Ulvar Käärt.

Loodusajakirjade ilmumist on toetanud Keskkonnainvesteeringute Keskus, kelle toel on mittetulundusühing kirjastanud ka looduse ja teaduse aastaraamatu sarja "Lehed ja tähed" ning raamatusarja "Looduse raamatukogu". Horisondi väljaandmist toetab alates 2017. aastast Haridus- ja Teadusministeerium.

2018. aasta 22. jaanuaril uuendati Loodusajakirja kodulehte. Lisati Kuku Raadio saate "Loodusajakiri" järelekuulamisvõimalus.


Keibu laht

Keibu laht on laht Läänemaa ja Harjumaa piiril, Soome lahe mereosa.

Lahesuue on Toomanina (läänes) ja Ristinina (kirdes) vahel. Lahe laius ninade vahel on umbes 4,5 km. Suurim sügavus sellel joonel on 11,6 m. Laht on 3 km pikkune. Keibu lahe veepeegli pindala on 13,56 km². Lõunarannas laskub merepõhi suhteliselt laugelt, 2 m sügavusjoon asub seal kaldast kuni 500 m kaugusel. Sügavus lahe keskel on umbes 7–8 m. Lahe kirde- ja edelakalda lähedal on meres palju suuri rändrahne, kagukallas on liivane. Toomanina juures on Nõva sadam.

Keibu lahte suubuvad Keibu peakraav, Lepajõgi, Veskijõgi ja Nõva jõgi.

Lahte hõlmab Nõva-Osmussaare hoiuala. Lahe idakaldale jääb Keibu-Ristna hoiuala ja kagukaldale Nõva maastikukaitseala. Lõunakaldast umbes 250 m lõunasse jääb Lepaauk (rannajärv).

Keibu lahe keskkonnaregistri kood on VEE3143000.


Sotsiaalmaks

Sotsiaalmaks on Eestis riiklik maks pensionikindlustuse ja ravikindlustuse rahastamiseks . Sotsiaalmaksu maksavad tööandjad töötajatele väljamakstud töötasudelt ja muudelt tasudelt ning füüsilisest isikust ettevõtjad oma ettevõtlusest saadud tulult.

Sotsiaalmaksu määr on 33 protsenti maksustatavatelt summadelt, millest 20 protsendi suurune osa kantakse üle riikliku pensionikindlustuse vahenditesse ja 13 protsendi suurune osa riikliku ravikindlustuse vahenditesse. Kui isik on liitunud kohustusliku kogumispensioni süsteemiga (pensioni II sambaga), siis jaguneb sotsiaalmaksu pensionikindlustuse osa 20 protsenti riikliku pensionikindlustuse ja kohustusliku kogumispensioni vahel, nii et riikliku pensionikindlustuse vahenditesse kantakse 16 protsendi suurune osa ja 4 protsendi suurune osa kantakse isiku pensionikontole Eesti väärtpaberite keskregistris.

Sotsiaalmaks moodustab osa tööjõukuludest. Igalt brutopalga 100 eurolt peab tööandja maksma täiendavalt 33 eurot sotsiaalmaksu ja 0,8 eurot töötuskindlustusmakset (aastatel 2021–2024). Seega tööandja tööjõukulud brutopalga iga 100 euro kohta on 133,8 eurot.

Sotsiaalmaksu halduriks on Maksu- ja Tolliamet.


Risfjell

Risfjell on mägi Norras Agderi maakonnas Gjerstadi valla põhjaosas.

Kõrgus merepinnast on 503 m.

Mäel on kivionni (Steinhytta) jäänused. Tipust paistab loodes Solhomfjelli torn. Mäele korraldatakse matku.


Drivheia

Drivheia on mägi Norras Agderi maakonnas Gjerstadi vallas.

Kõrgus merepinnast on 441 m.

Mäe juures korraldatakse suusatamis- ja orienteerumisvõistlusi.


Kleivvatn

Kleivvatn ehk Kleivvatnet ehk Kleivvannet on järv Norras Agderi maakonnas Gjerstadi vallas.

Ta on jõekese kaudu ühendatud Otertjerni järvega.

Järvel tegeldakse sportliku kalapüügiga.


La Digue'i saar

La Digue on saar India ookeanis, Seišellide pindalalt neljas ja elanike arvult kolmas saar. Saar kuulub Graniidisaarte hulka.

La Digue'i geograafilised koordinaadid on .

Saar paikneb umbes 6 km Praslini saarest ida pool ja umbes 43 km kaugusel kirdes peasaarest Mahést. La Digue'i naabersaar kirdes on Félicité saar umbes 3 km kaugusel. Koos põhja ja ida pool paiknevate valdavalt asustamata väiksemate saartega (Petite Sœur, Grande Sœur, Marianne, Félicité ja Cocos) moodustab La Digue'i saar La Digue'i ringkonna.

La Digue'i saare pindala on umbes 10 km². Saar on umbes 5 km pikkune ja 3 km laiune. Saarel elab üle 2000 inimese, suurem osa neist läänerannikul La Passe'is ja La Réunionis. Saarel on laevaühendus Praslini ja Mahé saarega.

Saarel asub Veuve'i looduskaitseala, kus elab haruldane lind, värvuline Terpsiphone atrocaudata. La Digue'i kõrgeim tipp on Belle Vue (300 m).

Saare elanike peamine sissetulekuallikas on turism. Ajalooliselt tegelesid nad peamiselt kopra ja vanilli tootmisega.

La Digue'i saarel on muu hulgas kool, lasteaed, kirik, politseijaoskond ja polikliinik.


Oliver Kruuda

Oliver Kruuda (sündinud 27. veebruaril 1967 Põlvas) on Eesti kunagine suurettevõtja. Ta on olnud peamiselt tegev toiduaine- ja meediatööstuses ning logistika valdkonnas. Ta on Eesti Olümpiakomitee ja Eesti Käsipalliliidu juhatuse liige. Ta kuulub Köök24 OÜ juhatusse ja omab osalust Angelton Kinnisvara OÜs. Oliver Kruuda maksejõuetuse tõttu on välja kuulutatud tema kui eraisiku pankrot 28. juunil 2021 Iirimaal. Samasisuline protsess oli kuni selle hetkeni käimas ka Eestis. 19. oktoobril 2021 kuulutas Tartu maakohus välja Kruuda pankroti.

Suurematest ettevõtetest on Kruuda omanud enamusosalust ettevõtetes Rakvere Lihakombinaat, Tallinna Piimatööstus AS, AS Kalev, AS Hiiu Kalur, AS Winum-E, AS Logistikakeskus, AS Sõnumileht ja AS Tere.

Talle kuulus enamusosalus 2011. aastal pankrotistunud valdusettevõttes Luterma (endine AS Kalev).


Allüülkloriid

Allüülkloriid ehk 3-kloroprop-1-een on orgaaniline ühend, mis kuulub allüülsete kloriidide klassi, olles selle rea esimene lihtsaim esindaja. Allüülkloriidi keemiline valem on CH₂=CHCH₂Cl. See on vees lahustumatu värvitu vedelik, mille keemistemperatuur on 45 ºC.

Allüülkloriidi saadakse propeeni kloorimisel temperatuuril 500 ºC ning kasutatakse orgaanilises sünteesis, tihti vastava lüli sisseviimiseks molekuli.


Hermann Rossländer

Hermann Rossländer VR III/3 (10. detsember 1886 Härjanurme vald, Kursi kihelkond, Tartumaa – 2. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

Rossländer õppis Tšugujivi (praegu Ukrainas) junkrukoolis 1906–1908 ja sai selle lõpetamisel nooremleitnandi auastme. Ta läks Venemaa Keisririigi sõjaväe koosseisus esimesse maailmasõtta, kuid langes 31. augustil 1914 vangi. Ta oli terve sõja Saksamaal sõjavangis ja tuli Eestisse tagasi, kui Novembrirevolutsiooni tõttu vangist vabanes.

Rossländer võttis osa Vabadussõjast 2. jalaväerügemendis. Ta pidas hiljem sõjakoolis loenguid. Ta teenis kindralstaabis alates 1. augustist 1924 ja määrati hiljem sõjaväe kehalise kasvatuse ala juhatajaks.

Rossländer sai haavata 1. detsembri riigipöördekatse ajal Balti jaamas ning suri selle tagajärjel 2. detsembril 1924.

Rossländer maeti 4. detsembril. Matusetalitus toimus Tallinna Kaarli kirikus. Kirstud viidi vankritel mööda Kaarli puiesteed Vabaduse väljakule. Sealt viidi tema kirst rongile. Rossländer maeti Tartu Jumalaema Uinumise kalmistule.


Krotüülalkohol

Krotüülalkohol ehk but-2-en-1-ool on allüülset tüüpi küllastumata alkohol keemilise valemiga CH₃CH=CHCH₂OH.

Tavaliselt esineb transisomeer.

Krotüülalkohol on värvitu vedelik, mis vees lahustub mõõdukalt. Selle keemistemperatuur on 121,2 ºC.


Linalool

Linalool (IUPAC nimetus 3,7-dimetüülokta-1,6-dien-3-ool) on värvitu, küllastumata terpeenalkohol, mida leidub paljudest taimedest saadud eeterlikes õlides, on meeldiva bergamoti lõhnaga õli. Koriandri õlis sisaldub põhiliselt S-linalool. Linalooli keemiline valem on


La Digue

La Digue'i saar Seišellidel La Digue'i ringkond Seišellidel

La Digue, asula Grenadal La Digue, asula Haiti Läänedepartemangus La Digue, asula Haitil Grand'Anse'i departemangus

La Digue'i rand Kanadas

La Digue'i jõgi Haitil La Digue'i jõgi Guadeloupe'il La Digue'i jõgi Martinique'il

La Digue'i neem Kanadas La Digue'i neem''' Mauritiusel


Art-Ong Jumsai Na Ayudhya

Dr. Art-Ong Jumsai Na Ayudhya on Tai teadlane, pedagoog ja poliitik.

Ta on õppinud mehaanikateadusi Cambridge'i Ülikoolis, saanud doktorikraadi suhtekorralduse alal Londoni Ülikoolis ja haridusteaduste alal Chulalongkorni Ülikoolis.

Ta on Tai haridusministeeriumi õppekava arenduse nõukogu nõunik, Sathya Sai Kooli tegevjuht, Lobpuri Sathya Sai Haridusinstituudi direktor. Ta esineb külalislektorina paljudes maades üle maailma.

Ta on olnud Tai parlamendi ülemkoja liige.


Liivamäe lahing

Liivamäe lahing oli 4. juulil 1941 Suvesõjas Kilingi-Nõmmes toimunud lahing pealetunginud Pärnu hävituspataljoni ja Kilingi-Nõmme omakaitse vahel, mis lõppes ründajate tagasilöömisega.


Ülo Tonts

Ülo Tonts (6. mai 1931 Valgamaa, Laanemetsa vald – 19. november 2016) oli eesti kirjandusteadlane ja kriitik.

Ta on avaldanud rohkesti kirjandus- ja teatriarvustusi, uurimuslikke artikleid ja kirjanike (Rudolf Sirge, Juhan Smuul, Valev Uibopuu, Pedro Krusten, Ilmar Talve) biograafiaid.

Ta oli alates 1966. aastast Eesti Kirjanike Liidu liige, elas Tartus.

Tema teos "Klassikuks kodust kaugel" nimetati 2006. ja 2007. aasta Eesti viie olulisima esseekogumiku hulgas ja see oli nonmineeritud Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemiale.


Puiatu Erikool

Puiatu erikool oli Viljandimaal Pärsti vallas erirežiimiga internaatkool raskesti kasvatatavatele lastele.

Aastatel 1958–2008 õppis koolis 2347 õpilast.

Puiatu erikool suleti 31. augustil 2009. Õpilased, kes vajasid kasvatuse eritingimusi, viidi üle Tapa erikooli, kus seni olid õppinud vaid eritingimusi vajavad vene õppekeelega noored.


Zacharias

Zacharias (679 ? – 15. märts 752) oli paavst 741–752. Ta oli 91. paavst.

Zacharias oli pärit Calabriast Santa Severinast ja tema isa nimi oli Polichronius (Polycronius). Zacharias oli viimane kreeklane, kes sai paavstiks.

Zacharias ordineeriti Gregorius III ajal diakoniks ja preestriks (kardinalpreester, Salvador Miranda järgi ordineeriti ta preestriks alles pärast paavstiks saamist). Ta osales 12. aprillil 732 Roomas peetud sinodil. Ta võis 737 või 738 kohtuda germaanlaste apostli Bonifatiusega.


Mihály Hoppál

Mihály Hoppál (sündinud 31. oktoobril 1942 Kassas) on ungari etnoloog, šamanismi uurija ja semiootik.


Iren Lill

Iren Lill (sündinud 11. oktoobril 1971 Türil) on eesti klavessiinimängija. Ta on muusikafestivali Türi Kevadfestival asutaja ja kunstiline juht.


Ardatov

Ardatov on linn Venemaal Mordva Vabariigis, Ardatovi rajooni halduskeskus.

Asub Alatõri jõe ääres 114 km Saranskist kirdes.

Asulat on esmamainitud 1671. aastal. Linnaõigused sai 1780. aastal.

2002. aastal oli 66,23% elanikest venelasi ja 32,12% mordvalasi.


Lavassaare soostik

Lavassaare soostik on suur sooala, mis asub Pärnu madalikul; halduslikult jääb Tori ja Põhja-Pärnumaa valda. Soostiku pindala on 21 868 hektarit. Soostiku moodustavad Laisma, Kõima, Taidra, Maima, Elbu, Põhara ja Nurme raba.

Lavassaare soostik on Lihula-Lavassaare soostiku osa.

Lavassaare soostik moodustus Litoriinamerest eraldunud laguunist, mis hiljem soostus.


Lihula-Lavassaare soostik

Lihula-Lavassaare soostik on soomassiiv Lääne-Eesti madalikul. Soostiku pindala on 37 810 hektarit.

Soostiku moodustavad Lavassaare soostik, Lihula raba ja Avaste soo. Neist kaks viimast on melioratsioonitööde käigus soostikust eraldunud. Selles soos pole looduslike vaatamis väärsusi.


Risto Järv

Risto Järv (sündinud 15. jaanuaril 1971 Tallinnas) on eesti folklorist, Eesti Rahvaluule Arhiivi juhataja ning Tartu Ülikooli eesti ja võrdleva rahvaluule kaasprofessor.


Harald Pärn

Harald Pärn (28. november 1912 Tartu – 26. november 1943 Pihkvamaa) oli eesti poksija.

Ta hakkas poksiga tegelema 1931. aastal.

Pärn oli 1935. aastal Eesti meister kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg). Ta osales Eesti ja Poola maavõistlusel (sügisel 1938) ning Eesti ja Läti maavõistlusel (1939).

Pärn töötas Tartus metallitöölisena. Ta võitles Teises maailmasõjas Saksa sõjaväe politseiüksustes ning langes idarindel. Ta maeti Pihkvasse. Tema haua seisukorrast pole praegu midagi teada.


Suurussoo

Suurussoo (ka Suru-Suurissoo) on soomassiiv Saare maakonnas Saaremaa vallas, Võhma külast 4 km ida pool. Suurussoo pindala on 125 hektarit.


Wolfenbüttel

Wolfenbüttel on linn Saksamaal Alam-Saksimaal, Wolfenbütteli kreisi halduskeskus. Linna pindala on 78,46 km². 1974. aastal liideti linnaga kümme linnalähedast valda. 31. detsembril 2017 elas seal 52 357 inimest.

Linn on tuntud Hertsog Augusti raamatukogu asukohana ja suurima hulga vahvärkhoonete poolest Saksamaal. Seal asub Braunschweigi evangeelse luterliku kiriku piiskopitool, Jägermeisteri piiritusetehas ja Ostfalia rakenduskõrgkooli ülikoolilinnak.

Kesklinn paikneb Okeri jõe ääres kohas, kus sellesse suubub Altenau lisajõgi, umbes 13 km Braunschweigist lõunas ja 60 km Hannoverist kagus. Wolfenbüttel asub umbes poolel teel Harzi mägede (lõunas) ja Lüneburgi nõmme (põhjas) vahel. Elm-Lappwaldi looduspark ja Asse küngastik on linnast idas ja kagus.

Wolfenbüttel on osa Hannoveri-Braunschweigi-Göttingeni-Wolfsburgi metropolipiirkonnast. See on lõunapoolseim 172 asulast Põhja-Saksamaal, mille nime lõpus on -büttel ('elukoht' või 'asula').


AMZ Tur

AMZ Tur (poola keeles 'tarvas') on Poola ettevõttes AMZ Kutno 2007 projekteeritud ja toodetav soomusauto.

Soomuk töötati välja Poola välismissioonidel teenivate sõjaväelaste vajaduste rahuldamiseks. See on ette nähtud sõjaväelaste transpordiks ja patrullmasinana ohukolletes, eriti Poola vägedele Iraagis ja Afganistanis.

AMZ Tur on 4,87 m pikk, 2,23 m lai ja 2,35 m kõrge. Tühimaass on 4,8, täismass 6,2 tonni. Mootori võimsus on 122 kW ja töömaht 2998 cm³. Sõidukis on ruumi 5 inimesele. Tema katusele saab paigaldada kuulipilduja. Turil on 6 käiku, sealhulgas tagasikäik. Tal on nelikvedu. Kütusepaaki mahub 220 liitrit kütust ja sellega saab sõita 600 km. Ilma ettevalmistuseta saab läbida kuni 70 cm sügavusi veekogusid.

Tur on projekteeritud turvalisema ja kaasaegsema alternatiivina NATOs kasutatud HMMWVle. Ta peab vastu plahvatusele, mis vastab 6 kg dünamiidile.

Turi mehaanilised osad (mootor, jõuülekanne, pidurid) on valmistatud peamiselt Itaalia ettevõttes IVECO.

Hoolimata sõjaväe vajadustest ei olnud 2009. aasta lõpuks tellitud ühtegi Turi. Soomustatud luuresõidukite hankekonkursil ei osaletud. 2008. aasta lõpuks oli valmistatud 5 prototüüpi ja neist 2 oli testide käigus hävitatud.

2008. aastal arendas AMZ Kutno uue suurema versiooni Tur II.


Midsomeri mõrvad

"Midsomeri mõrvad" (inglise keeles "Midsomer Murders") on Suurbritannia telesari, mis põhineb Caroline Grahami kriminaalromaanide sarjal. Seitsmeköitelise romaanisarja viie esimese ekraniseeringud moodustavad telesarja esimese hooaja. Romaanid mugandas Anthony Horowitz. Teosel "Mõrvad Badger Driftis" põhineva telesarja esimene osa jõudis eetrisse 23. märtsil 1997. Telesarja on müüdud enam kui 200 riiki.

Filmivõtted on toimunud peamiselt Buckinghamshire'i ja Oxfordshire'i krahvkonna külakestes. 2014. aasta 12. veebruaril esilinastunud sarja sajanda osa, "Kopenhaageni mõrvad", mitmed episoodid filmiti 2013. aasta hilissügisel Kopenhaagenis.

Eestis on telesarja näidanud Eesti Televisioon ja TV3.


Vanemuise tänav

Vanemuise tänav on tänav Tartu kesklinnas.

Vanemuise tänav on paralleelne Riia tänavaga. See algab Ülikooli tänavalt ja kulgeb edelasse kuni Vaksali tänavani. Tänav ristub Wilhelm Struve, Akadeemia, Pepleri ja Kastani tänavaga.

Varem kuulus Vanemuise tänavasse ka lõik Emajõest Ülikooli tänavani, mis tänapäeval kannab Uueturu tänava nime. Vanemuise tänava pikkus on 1100 meetrit, koos Uueturu tänavaga 1350 meetrit.


Vanemuise park

Vanemuise park (ka Hurda park, Tiigi park) on park Tartus Vanemuise tänava ja Tiigi tänava vahel. Pargi servas kulgeb ka Õpetaja tänav.

19. sajandi algul oli Vanemuise park ühtlasi Tartu Ülikooli botaanikaaia esimene asukoht.

Pargis asub Vanemuise tiik, mille järgi on nime saanud Tiigi tänav.

1994. aastal valmis pargi keskel asuv Jakob Hurda monument. Mälestusmärk koosneb madalast graniitalusest ning sellel paiknevast toolil istuva ja lahtist raamatut käes hoidva keeleteadlase graniitskulptuurist. Aluse keskmisele osale on raiutud keelemehe nimi, sellest vasakule sünni- ja paremale surma-aasta. Monumendi autorid on skulptor Jaak Soans ja arhitekt Rein Tomingas.

2016. aastal püstitati Tartu linnavalitsuse otsusel parki ka mälestusmärk pikaaegsele Tartu linnapeale Karl Luigele. Büsti autor on Tõnis Paberit, monumendi arhitekt Uku Põllumaa. Mälestusmärgi kohavaliku määras Luige kunagine elukoht Tiigi tänaval hoones 12, kus hiljem on paiknenud Tartu perekonnaseisuamet.

Pargi vastas Vanemuise tänava ääres asub Tartu Ülikooli Vanemuise tänava õppehoone. Pargi ääres asub ka Vanemuise teatri väike maja.


Tiigi tänav (Tartu)

Tiigi tänav on tänav Tartus.

Ta on paralleelne Vanemuise tänavaga, ulatudes Wilhelm Struve tänavast (varem oli see osa Tähe tänavast) kuni Vaksali tänavani.

Tiigi tänav ristub Akadeemia tänava, Pepleri tänava, Õpetaja tänava ja Kastani tänavaga.

Tänav on umbes 860 m pikkune.

Vanemuise tänava ja Tiigi tänava vahelisel alal asub Vanemuise park.

Tänav on nime saanud Vanemuise tiigi järgi.


Vaksali tänav

Vaksali tänav on tänav Tartus Vaksali linnaosas.

Tänav algab Riia tänavalt ristmikult, kust vastassuunas kulgeb Kase põik. Vaksali tänav kulgeb paralleelselt raudteega loodesse kuni F. Tuglase tänavani. Tänav on 2070 m pikk.

Vaksali tänavaga ristuvad Vanemuise tänav, Tiigi tänav, Julius Kuperjanovi tänav, Jaan Tõnissoni tänav, Vabriku tänav, Näituse tänav, J. Hurda tänav, J. V. Jannseni tänav, Hiie tänav ja A. H. Tammsaare tänav. Kui välja arvata Näituse tänav, mis ületab Vaksali tänava risti, ristuvad kõik ülejäänud nimetatud tänavad Vaksali tänavaga paremalt.

Vaksali tänava ääres asub Tartu raudteejaam (sh Tartu jaamahoone, Tartu raudteejaama veetorn ja kaks kultuurimälestiseks arvatud endist raudteetööliste elamut).


Riia tänav

Riia tänav on tänav Tartus, üks linna peatänavaid.

Tänava pikkus on umbes 4,4 km. See kulgeb Emajõest (Rahu sillast) edelasse kuni linna servani. Varem oli raudteesillast edasi kulgeva tänavaosa nimeks Riia maantee.

Tänavat ületavad Riia tänava raudteesild ja detsembris 2021 valminud Vaksali kergliiklussild.


Filosoofi tänav

Filosoofi tänav (saksa keeles Philosophenstraße) on tänav Tartus, Kesklinna ja Vaksali linnaosa piiril.

Ta kulgeb Riia tänavast Võru tänavani ja on umbes 380 m pikk.

Filosoofi tänava nimi on püsinud muutumatuna väga pikka aega.

Sel tänaval on elanud Aleksander Tassa. Tema maja (nr. 15) hävis 1944. a. pommitabamusest. Filosoofi tänaval elas ka Ernst Enno (nr. 21).


Võru tänav

Võru tänav on üks Tartu peatänavaid, mis on 3,85 km pikkune.

See kulgeb Riia tänavast kuni linna piirini. Üldjoontes kulgeb ta lõunasse.

Võru tänav ristub algusest lõpu poole minnes Väike-Tähe tänavaga (risti), Era tänavaga (paremalt), Koidu tänavaga (vasakult), Lootuse tänavaga (vasakult), Filosoofi tänavaga (paremalt), Eha tänavaga (vasakult), Õnne tänavaga (vasakult), Kastani tänavaga (paremalt), Vaba tänavaga (vasakult), Sõbra tänavaga (vasakult), Alevi tänavaga (vasakult), Väikese kaarega (paremalt), Side tänavaga (vasakult), Tehase tänavaga (vasakult), Teguri tänavaga (vasakult), seejärel kulgeb üle raudtee. Edasi ristub ta Kabeli tänavaga (paremalt), Ropka tänavaga (vasakult), Rahu tänavaga (vasakult), Aardla tänavaga (risti), Toominga tänavaga (vasakult), Kirsi tänavaga (paremalt), Ploomi tänavaga (paremalt), Aianduse tänavaga (paremalt), Sepa tänavaga (vasakult), Leegi tänavaga (vasakult), Kopli tänavaga (paremalt), Alasi tänavaga (vasakult), Heki tänavaga (paremalt), Sepikoja tänavaga (vasakult) ja nii edasi.

Võru tänava ääres, tänavast paremal pool Kabeli ja Aardla tänava vahel on Ropka-Tamme kalmistu.

Riia tänavast kuni raudteeülesõidukohani ääristab Võru tänavat pooppuude rida.


Valmik

Valmik ehk imaago ehk imago on moonde läbi teinud täiskasvanud putukas või ämblikulaadne. Valmikud on paljunemis- ning levimisvõimelised.

Paljud putukavalmikud on lennuvõimelised.


Hillar Loskit

Hillar Loskit (1. aprill 1932 Tallinn – 27. jaanuar 1974 Tallinn) oli eesti poksija.

Loskit poksis aastatel 1947–1957. Ta oli poksija kohta haruldase kehakaalu-ulatusega, alustades kärbeskaalus (kuni 51 kg) ja lõpetades kergekeskkaalus (kuni 67 kg).

1951. aastal tuli ta Eesti NSV meistriks kärbeskaalus (kuni 51 kg), 1954. aastal kergekaalus (kuni 60 kg) ja 1957. aastal kergekeskkaalus (kuni 67 kg).

1951. aastal sai ta Nõukogude Liidu meistrivõistlustel kärbeskaalus (kuni 51 kg) kuuenda koha.

Loskit kuulus Nõukogude Liidu koondisse kukk-kaalus (kuni 54 kg) ja võitis Bulgaaria – Nõukogude Liidu maavõistlusel kärbeskaalus (kuni 51 kg) oma kohtumise Vasil Borisovi vastu. Ta oli Nõukogude Liidu poksikoondise kandidaat Helsingi 1952. aasta olümpiamängude juulis-augustis 1952 toimunud poksivõistluste kukk-kaalus, kuid teda siiski ei võetud koondisse.

Loskiti tegelik vorm oli hiilgav, sest septembris 1952 võitis ta Dinamo üleliidulistel meistrivõistlustel kindla esikoha, alistades finaalis Gennadi Garbuzovi (Helsingi 1952. aasta olümpiamängude kukk-kaalu pronksmedalist). Veel oktoobris 1952 võitis ta Balti spartakiaadi kukk-kaalu kuldmedali.


Alo Kurvits

Alo Kurvits (sündinud 16. juulil 1980 Alatskivil) on eesti näitleja.

Alo Kurvits lõpetas 1999. aastal Juhan Liivi nimelise Alatskivi Keskkooli ja 2005. aastal Viljandi Kultuuriakadeemia lavakunsti osakonna näitleja eriala.

Alates 2005. aastast on ta vabakutseline näitleja.


Kakerdaja raba

Kakerdaja raba on Järvamaal Järva vallas asuv raba. Ta paikneb Epu-Kakerdi soostikus ja jääb Kõrvemaa maastikukaitsealale.

Rabas esineb arvukalt laukaid. Raba keskosas asub Kakerdi järv, mille pindala on 6,7 hektarit.

Raba on nimetatud järvekauri järgi, keda rahvasuus nimetatakse ka kakerdajaks.

Kakerdaja raba kuulub Epu-Kakerdi turbamaardlasse. Maardlas kaevandatakse turvast, kuid mitte Kakerdaja raba maa-alal.


Peetla soostik

Peetla soostik (ka Peedla soostik) on sooala Pandivere kõrgustikul, halduslikult asub Lääne-Viru maakonnas. Soostiku pindala on 5460 hektarit.

Soostik koosneb Peetla (Peedla) rabast, Avanduse soost ja kuivendatud Välissoost.


Laukasoo

Laukasoo-nimelisi soomassiive on Eestis mitu: Laukasoo asub Tartu maakonnas Luunja vallas. Laukasoo asub Ida-Viru maakonnas Illuka vallas. Laukasoo asub Lääne-Viru maakonnas Vihula vallas. Laukasoo on Laukesoo variantnimi ...


Adele Luuk-Lik

Adele Luuk-Lik (8/20. september 1890 – 1. märts 1939 Tallinn) oli eesti arst.

Lõpetas 1922 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane.

Tallinna Linna Komblusvalvekoha juhataja 1924–1939.


Walter Rummel

Walter Morse Rummel (19. juuli 1887 Berliin – 2. mai 1953 Bordeaux) oli Saksamaa päritolu pianist ja helilooja.

1939. aastal külastas ta Eestit.


Ökoehitus

Ökoehitus ehk ökoloogiline ehitamine tähendab energiat ja loodust säästvat ehitiste kavandamist ja ehitamist.

Ökoehituse eesmärk on koormata võimalikult vähe keskkonda. Selleks tuleb hoonete jt ehitiste asukohad valida sobivad juba planeerimise faasis ja hoone kavandada energiatõhusana ning looduslikest materjalidest.

See nõuab tihedat koostööd kõikidel projekti tasanditel disainitiimide, arhitektide, inseneride ja klientide vahel. Ökoehitise praktika laiendab ja täiendab klassikalise ehitusprojekti muresid majanduse, kasulikkuse, vastupidavuse ja mugavuse tasandil.

Leadership in Energy and Environmental Design (LEED) on hindamissüsteemide kogum disaini, konstruktsiooni, operatsiooni ja ökoehitiste hooldamise kohta, mille töötas välja Ameerika Ühendriikide Ökoehitiste Nõukogu.

Sarnane kontseptsioon on looduslik ehitus, mis on tavaliselt väiksemal skaalal ja kipub keskenduma selliste looduslike materjalide kasutamisele, mis on juba koha peal olemas. Teised seotud teemad hõlmavad säästvat disaini ja jätkusuutlikku arhitektuuri. Jätkusuutlikkust võib määratleda kui praeguste põlvkondade vajaduste rahuldamist ohtu seadmata tulevaste põlvkondade võimalusi oma vajaduste rahuldamiseks. Kuigi mõned ökoehitiste programmid ei käsitle olemasolevate elamute kasutuse kohandamist, siis teised seda teevad, eriti läbi avalike skeemide energiatõhusaks renoveerimiseks. Ökoehitiste põhimõtteid saab hõlpsasti kohaldada nii renoveerimistöödel kui ka uusehitustel.

U.S. General Services Administrationi 2009. aasta aruandes oli leitud 12 säästvalt loodud ehitist, millega on odavam ümber käia ja millel on suurepärane energiatõhusus. Lisaks sellele olid asukad nende hoonetega rohkem rahul kui tavaliste ärihoonetega.


Kaarma õpetajate seminar

Kaarma õpetajate seminar (vene keeles Кармельская учительская семинария) oli Saaremaal Kaarmal asunud pedagoogikaõppeasutus, mis tegutses aastail 1871–1910.


Harald Peep

Harald Peep oli 1966–1980 Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) eesti kirjanduse ja rahvaluule kateedri juhataja ja 1980–1992 väliskirjanduse kateedri juhataja, hiljem kirjandusteooria professor.

Ta oli TRÜ filoloogiateaduskonna dekaan 1973–1976 ja 1984–1989.

1970. aastal sai filoloogiadoktori kraadi. Harald Peep oli NLKP liige aastail 1954–1989.

Ta koostas õpikuid.


Lindi raba

Lindi raba on soomassiiv Pärnu madalikul, halduslikult asub Pärnu maakonnas Pärnu linnas. Lindi küla asub rabast 2 km ida pool. Lindi raba pindala on 1361 hektarit.

Lindi raba jääb Lindi looduskaitseala territooriumile.


Kerpen

Kerpen on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Kölni ringkonnas Rhein-Erfti kreisis. Asub Kölner Buchtis, Kölnist mõni kilomeeter ida pool. Linna idaosa läbib Erfti jõgi.


Kuresoo

Kuresoo on mitmetähenduslik sõna.

Kuresoo (Viljandimaa) (ka Leemeti raba), soo Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas, jääb Soomaa rahvusparki Kuresoo (Ida-Virumaa), soo Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Kuresoo (Väike-Maarja), soo Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas