Sisekaitseakadeemia finantskolledž

Finantskolledž on Sisekaitseakadeemia noorim kolledž, kus on alates 2003. aastast võimalik ühendatult õppida maksunduse ja tolli eriala.

Akadeemias on tolli eriala õpetatud alates 1992. aastast ja maksukorralduse eriala 2002. aastast, kuid seoses Maksu- ja Tolliameti ühinemisega 2004. aastal liideti ka Sisekaitseakadeemia maksukorralduse ja tolli eriala. Vastavalt Maksu- ja Tolliameti strateegilistele otsustele on kohandatud finantskolledžis õppekavu nii, et spetsialiseeruda saaks kas maksunduse või tolli suunale. Üliõpilased teevad spetsialiseerumisotsuse teise õppeaasta alguses.

Finantskolledžis on õppetöö toimunud nii osakoormuse kui ka päevaõppe vormis. Alates 2018. aastast on jälle võimalik õppida päevaõppes (kolmeaastase õppeajaga) või osakoormusõppes (nelja-aastase õppeajaga). Olenemata õppevormist on õpperühmade suurus olnud 30–40 üliõpilast.

1996. aastal lõpetas esimene lend tolli õppesuunal. 13 lõpetaja seas oli ka näiteks Marek Helm, kellest sai hiljem Maksu- ja Tolliameti peadirektor.

Kolledžit on juhtinud Raul Mill, Christiane Ernits, Uno Silberg ja praegune direktor Kerly Randlane.


Sisekaitseakadeemia justiitskolledž

Sisekaitseakadeemia justiitskolledž (varasema nimega korrektsioonikolledž) on Sisekaitseakadeemia õppeüksus, kus alates 1992. aastast õpetatakse välja vanglaametnikke. Koos Sisekaitseakadeemia loomisega 1992. aastal avati Korrektsioonikolledž, mis 2004. aastal nimetati Justiitskolledžiks. Kolledžis on loomisest saadik õpetatud korrektsiooni eriala. Vanglaametniku eriala õpetati varem mitmes erinevas koolis, 2005/2006. õppeaastast hakati seda õpetama vaid justiitskolledžis.

16. jaanuarist 2024. aastal nimetati justiitskolledž ümber Sisekaitseakadeemia vanglateenistuse kolledžiks.

Justiitskolledž pakub nii rakenduskõrgharidust kui ka kutseõpet vähemalt keskharidusega noortele, kes huvituvad õigusest, õiglusest ja ühiskonna turvalisusest. Kutseõppe erialadel kestab õpe kuni üks aasta, rakenduskõrgharidus omandatakse kolme aastaga, mille järel on võimalus jätkata õpinguid Sisekaitseakadeemia sisejulgeoleku magistriõppes. Justiitskolledži peamised koostööpartnerid on Justiitsministeerium ning kõik Eesti vanglad. Samuti on kolledžil mitmeid välispartnereid. Õppetöö toimub Tallinnas ning praktikate ajal vanglates üle Eesti.

Alates 2016. aastast on Justiitskolledži direktor Laura Kikas.

Kolledžit on juhtinud Uno Ilm (1992-1994 ja 1994-1999), Jüri Saar (1993-1994), Urmo Paal (1999-2005), Hannes Liivak (2005-2011) ja Erkki Osolainen (2011-2016).


Sisekaitseakadeemia päästekolledž

Sisekaitseakadeemia päästekolledž on Sisekaitseakadeemia õppeüksus, mis loodi 1993. aastal koolitamaks päästeteenistujaid.


Wiehen

Wiehen (saksa keeles Wiehengebirge või Wiehen) on madal mäeahelik Nordrhein-Westfalenis ja Alam-Saksimaal Saksamaal. Ahelik kulgeb läänest itta, eemaldudes suuremast Alam-Saksi mäeahelikust Weseri jõe juures Mindeni lähedal ning lõppedes Osnabrücki lähistel.

Wiehen on Saksa eelmäestike põhjapoolseim haru Põhja-Saksa madalikel. Sealne kõrgeim mägi on Lübbecke lähedal paiknev 320 meetri kõrgune Heidbrink.


Politsei- ja piirivalvekolledž

Politsei- ja piirivalvekolledž on 2010. aastal loodud Sisekaitseakadeemia õppeüksus, kus koolitatakse politseiametnikke ja piirivalvureid.

Politsei- ja piirivalvekolledž koolitab politseiametnikke kutseõppe ja rakenduskõrghariduse tasemel. Kutseõppe erialadel kestab õpe 1,5 aastat, rakenduskõrgharidus omandatakse 3 aastaga, mille järel on võimalus jätkata õpinguid Sisekaitseakadeemia sisejulgeoleku magistriõppes. Kolledži koostööpartnerid on Politsei- ja Piirivalveamet ja tema struktuuriüksused, üldhariduskoolid, CEPOL, FRONTEX jpt.

Kolledži struktuuri kuulub ka teenistuskoerte koolituskeskus Murastes.

Ajalugu

1. veebruaril 2010 ühinesid Sisekaitseakadeemia politseikolledž ja piirivalvekolledž. 1. veebruarist alates on akadeemias kahe seni eraldi tegutsenud politseikolledži ja piirivalvekolledži asemel üks ühine politsei- ja piirivalvekolledž. Uue kolledži juhiks nimetas siseminister senise politseikolledži direktori politseikolonel Aivar Toompere.


Georg Beck

Georg Beck (7. oktoober 1777 Vana-Kuuste – 8. november 1840 Tänassilma) oli eesti kirjamees, koorijuht ja vennastekoguduse tegelane.

Sündis Kambja kihelkonna taluperes ning kandis esialgu eesnime Jüri. Tema vanaisad ja üks vanavanaisa kuulusid vennastekoguduse liikumise eestvedajate hulka. Väga võimalik, et Jüri osales lapsena Erxlebeni laulukooris.

Noore mehena sai temast Erastvere mõisa tarepoiss. Võimalik, et elukohavahetus oli seotud talurahva suhtes sõbraliku mõisahärra Gustav Johann von Ungern-Sternbergi kolimisega Vana-Kuustest Erastverre 1799. aastal. Seal sai Jürist Georg. Kui mõisahärra 1807. aasta kevadel suri, sai Jüri pärisorjusest lahti ning vaba mehena võis hakata priinime kandma, niisiis: Georg Beck. Võimalik, et nimi viitab Pöka talule, kus oli üles kasvanud tema isa.

Georg pöördus tagasi kodukanti Vana-Kuustesse, kus temast kujunes üks vennastekoguduse juhtivaid tegelasi. 1809. aasta suvel reisis ta Saksamaale Herrnhuti linna. Seal õppis ta raamatuköitmist ja arvatavasti ka muusikat. Tagasi tulnud, hakkas Beck tööle raamatuköitjana Vana-Kuuste Isi palvemajas. Seal oli Beck oma hinge- ja veresugulaste keskel. Seal töötas Kuuste koolmeistrina tema tädimees Lalli Jaan, sinna rajas 1819. aastal oma erakooli Georg Becki tädipoeg Johann Laaland, seal sündis ka viimase poeg Cornelius Laaland.

1822. aastal trükiti Tartus Becki tõlgitud "Tähhele-Pannemisses. Se ümbre Käändmisse Luggu...". Rudolf Põldmäe sõnul võis Beck olla tõlkinud veel teisigi raamatuid. Heaks abimeheks oli Beck ka siis, kui Johann Heinrich Försteri eestvedamisel koostati maarahvale vennastekoguduse lauluraamatut.

1810. aasta paiku tuli Becki juurde õpipoisiks Maarja-Magdaleena Nava küla noormees Kristjan Kohl. Kolme aasta jooksul õppis Kristjan raamatuköitmise kõrval ka orelimängu ja noodist laulmist ning pidas palvetunde. Isilt lahkudes asutas ta Naval raamatuköitmise töökoja ja aitas kaasa ümbruskonna usulisele ärkamisele ning palvemaja ehitamisele. Hiljem oli Kohl koolmeister Laiuse ja Kursi kihelkonnas.

Georg Becki võimed jäid paljudele silma ja 1810. aastal kutsusid Tartu eesti kaupmehed ja kalurid teda oma kogudusse köstriks, kuid Beck ei olnud nõus ametit vahetama ning jäi Kuustesse. Aasta hiljem kavatseti Beck saata Saaremaale sealset vennastekoguduse tööd juhtima, kuid seegi mõte jäi vaid mõtteks. Selle asemel rõõmustas Georg Beck oma tegevusega Kambja kihelkonna lapsi.

1811. aasta jõuluõhtul korraldas Beck Kuuste palvemajas muusikalise etenduse: seadis üles pildid Kristuse sündimisest ja ilutulestas neid vahaküünaldega. Vaheldumisi juhatas ta poiste- ja tütarlastekoori, pidas lastele palvetundi ning jagas leivapätsikesi. Taoline jõulude tähistamine kujunes lausa traditsiooniks ja koorilaul Kambja kirikus ning palvemajades muutus üha tavalisemaks.

Georg Becki tegevus ulatus siiski ka Tartu linna. 1817. aastal sai temast seal majaomanik. Aleksander Raudjal oli rahva seas suure populaarsusega vennastekoguduse juht, kes poja tõttu pankrotistus. Beck ostis ära tema maja, kuid lubas vanahärral oma majas edasi elada. Ja juba 1818. aastast võime lugeda, kuidas Tartu palvemajas on sündinud lastekoor ja noorte orkester. Rudolf Põldmäe hinnangul polnud neil aastail Georg Becki järjekindlale tegevusele võistlejat.

Beck osales vennaste kuulutusretkedel Viljandi- ja Pärnumaale. 1823. aasta paiku asus ta elama Viljandimaale Tänassilma valda Nurmissaare külla. Kambjast läks Georg ära vallalisena, Viljandimaal sai temast naisemees. Pole teada, millal Georg Beck ja Luise Juliane Masing altari ette astusid. Samuti on selgusetu, kas pruut võis pärineda kuulsast Masingute suguvõsagast (näiteks Ambla köstri tütar?).

Tänassilmas juhtis Georg Beck vennaste tegevust ning oli väga armastatud. Suure kultuuriloolise väärtusega oli tema tegevus talurahva muusikalisel kasvatamisel. Tema õhutusel püüdsid nooremad vennad ja õed saavutada rohkem osavust laulus, kusjuures neile oli suuresti kasuks positiivorel, mis kuulus Beckile ja mida ka paljud mängima õppisid. Nii sündis suur koor, mis neljahäälsete lauluga Jumalat kiitis ja kirikutes rahvast rõõmustas. Hea eeskuju nakatas naabreid ja avaldas tähelepanuväärset mõju Viljandi maakonnas. Köster Rothberg ja koolmeister Normann viisid sealt koorilaulu edasi Pilistvere kihelkonda. 1847. aastal kuulis J. V. Jannsen, kuidas Pilistvere Vitsjärve küla koor Paide kiriku pühitsemisel laulis. Hiljem algatas seesama Jannsen eesti üldlaulupidude traditsiooni. Laulupidusid Georg Beck ei näinud. Selleks ajaks laulis ta juba taevastes koorides.


NG

koodina Nigeeria, ISO 2-täheline maakood Niger, maakood FIPS-standardi järgi Nottingham, Briti postikood Lauda Air, lennuliini kood

Ng (黄 伍 吳) on hiina päritolu perekonnanimi.


Taunsend

1 \;{\rm Td} = 10^{-17}\rm \,V\cdot cm^2.

See ühik on oluline plasmafüüsikas gaaslahenduste puhul, sest keskmine elektronide energia funktsioon sõltub suhtest E/N.

Ühik on nimetatud Iiri füüsiku John Townsendi järgi.


Karl Hellenius

Karl Hellenius (ka Karl Helenius; 11. november 1813 Uusikaupunki – 18. aprill 1869 Helsingi) oli Eesti ja soome vaimulik.

Ta õppis Turu toomkoolis ja Turu gümnaasiumis. Aastatel 1833–1836 õppis ta Helsingi ülikooli usuteaduskonnas. Oli aastal 1836 Peterburis rootsi kooliõpetaja. Ordineeriti 8. jaanuaril/20. jaanuaril 1837 Peterburis õpetajaks.

Ta oli aastal 1837 Skuoritsa koguduse (Ingerimaal) adjunktõpetaja. Aastatel 1838–1840 oli ta Peterburi Maarja soome koguduse asendusõpetaja; aastal 1840 oli ta Tyrö koguduse (Ingerimaal) adjunktõpetaja, aastal 1841 oli ta Kroonlinna Elisabeti koguduse õpetaja, aastatel 1841–1844 oli ta Narva Soome-Rootsi Püha Mihkli koguduse (ja Kosemkina-Narvusi koguduse) õpetaja. Aastatel 1844–1864 oli ta (introdutseeriti 17. detsembril/29. detsembril 1844) Kadrina Katariina koguduse õpetaja. Jäi 1. mail/13. mail 1864 emerituuri. Elas elu lõpus Helsingis, kus ta ka suri ja maeti Hietaniemi kalmistule. Haud pole säilinud.

Hellenius oli üks Elias Lönnroti sõpradest, aitas teda Eestimaa reisi lõpul Peterburi jõuda.


Tartu vana Maarja kirik

Tartu vana Maarja kirik oli Tartu kirik, mis hävis Põhjasõjas ning mille krundile 19. sajandi algul ehitati Tartu Ülikooli uus peahoone.


Otranto hertsog

Otranto hertsog (Duc d'Otrante) on tiitel, mille Napoleon andis oma politseiministrile Joseph Fouchéle 1808. aastal.

Alates 19. sajandist elab hertsoglik perekond Rootsis, kus tal on introdutseerimata aadli staatus.


Quinyx

Quinyx WFM on 2005. aastal Erik Fjellborgi poolt Rootsis asutatud tööjõu haldamise rakendus. Esimeseks suuremaks Quinyxi kasutajaks osutus McDonald's.

Erik Fjellborg töötas poole kohaga McDonald'sis ning avastas vajaduse süsteemi järele, mis võimaldaks kiireid muudatusi graafikute tegemisel. Töötajatel oli vaja süsteemi vahetuste ja tööaegade taotluste tegemisel. Idee oli luua veebipõhine programm, et personal saaks oma ajakavaga kogu aeg kursis olla.

Quinyx on veebipõhine tööjõu haldamise, prognoosimise ja planeerimise rakendus. Quinyx on mõeldud eelkõige tööjõumahukatele organisatsioonidele, mis nõuavad kiireid muudatusi tööjõu planeerimise protsessis. Programm tagab mugava suhtluse töötajate ja tööandjate vahel ning on lihtne ja kasutajasõbralik tuginedes veebiarenduse uusimatele tehnoloogiatele. Rakendus annab töötajatele juuerdepääsu tööajagraafikutele interneti vahendusel, mis säästab graafikukoostajate aega ja võimaldab keskenduda olulisematele tegevustele.

Eestis esindab Quinyx WFM tarkvaralahendust ettevõte McLean & Laneman OÜ.


Balti Nõukogu

Balti Nõukogu (harvem Balti Riikide Nõukogu) on Balti riikide (Eesti, Läti, Leedu) valitsuste ja parlamentide omavahelise koostöö organ, mis asutati 31. oktoobril 1993 Tallinnas.

Nõukogu käib koos vähemalt korra aastas ühe Balti riigi pealinnas.


Balti Ministrite Nõukogu

Balti Ministrite Nõukogu on Balti riikide (Eesti, Läti, Leedu) valitsuste vaheline koostööinstitutsioon, mille ülesanne on Balti Assamblee välja käidud soovituste üle otsustamine ning ühtlasi vahendama Balti riikide valitsuste ja Balti Assamblee koostööd.

Balti Ministrite Nõukogu kõrgeim organ on Balti peaministrite kohtumised, mis toimuvad vähemalt kaks korda aastas.


Idaringtee

Idaringtee on Tartu linnast idapoolseks ümbersõiduks kavandatav tänav, mis ühendaks linna idaservas Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maanteed Jõhvi–Tartu–Valga maanteega. Idaringtee eesmärk on suunata suurem osa transiitliiklusest Tartu kesklinnast mööda, millega väheneb kesklinna liikluskoormus. Projekt tervikuna hõlmab nelja omavalitsust: Tartu linn, Tartu vald, Luunja vald ja Kambja vald.

Idaringtee projekt on jagatud neljaks ehitusalaks. Valminud on Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee ja Tartu–Räpina–Värska maantee vahele jäävad kolm esimest ehitusala. Neljanda ehitusala, mis looks ühenduse Jõhvi-Tartu-Valga maanteega, ehituse aeg ei ole teada.


Ragne Pekarev

Ragne Pekarev (sündinud 27. novembril 1980 Antslas) on eesti näitleja.

Ta lõpetas 2006. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (22. lend, juhendaja Priit Pedajas) ning töötab sellest ajast näitlejana Vanemuise teatris.


Põhjaväil

Põhjaväil on Tallinna üldplaneeringus kavandatud üks linna põhimagistraale autodele, mis kulgeks ida-läänesuunaliselt vanalinnast põhjas vähendamaks liikluskoormust südalinna peatänavatel ning oleks transiiditee sadamasse.

Põhjaväil algaks Narva maantee ja Pirita tee ristmikult ehk Russalka ristmikult Reidi teena, mis kulgeks ligi 400 m piki mereäärt ning seejärel läbiks endisi sadamaalasid kuni Jõe/Lootsi ristmikuni. Edasi kulgeks trass mööda Põhjaväilana välja ehitatud Ahtri tänavat, Mere puiestee põhjaosa ja Põhja puiesteed. Edasine trass Balti jaama piirkonnast Paldiski maanteeni on seni lahtine. Nõukogude perioodil planeeriti Telliskivi tänava laiendamist selle äärsete puumajade arvelt ning magistraaliks muutmist. Hiljem on sellest plaanist loobutud ning otsitud alternatiive ehk nn Pelgulinna ümbersõiduteed. Suurt vastukaja on saanud plaan rajada magistraal läbi Merimetsa roheala mööda endist raudteetammi.

Algselt pandi Põhjaväila põhimõtteline teekoridor paika Tallinna generaalplaanis 1968. aastal. Reaalse ehitustegevuse kallale asuti alles 1999. aastal, kui renoveeriti senine Ahtri tänav ja sellega paralleelselt paiknev endine raudteekoridor ehitati kolmerealiseks (3 + 3) tänavaks ning seejärel 2001. aastal Mere puiestee ja Põhja puiestee lõik Suur Rannavärava tänavani. Hiljem väila idaots muutus suhteliselt Reidi tee projektiks.


Balaruc-les-Bains

Balaruc-les-Bains on asula ja vald Lõuna-Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. Asulas asuvad juba antiikajast teadaolevad kuumavee allikad.

Tema vanim nimi on teada aastast 1130 ja selleks oli Maimona.


Hérault' departemang

Hérault [er'oo] (; oksitaani keeles Erau) on departemang Lõuna-Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas.

Piirneb põhjas Aveyroni departemangu, kirdes ja idas Gardi departemanguga, lõunas Vahemerega, edelas Aude'i departemanguga ning läänes Tarni departemanguga.

Departemang on saanud nime Hérault' jõe järgi.


Hérault

Hérault [er'oo] (; oksitaani keeles Erau) on jõgi Lõuna-Prantsusmaal. Jõe pikkus on 160 km ning see saab alguse Mont Aigouali nõlvalt Sevennides. Jõgi suubub Vahemerre Agde'i linna lähistel.


Harilik alraun

Harilik alraun (Mandragora officinarum) on taimeliik alrauni perekonnast.

Harilikku alrauni on kasutatud kultus-, toidu-, ravim-, viljakus-, mürk- ja nõiataime ning hallutsionogeenina, kaubaartiklina ja botaanikaaedades eksponaadina.


Château de la Muette

Château de la Muette () on loss Pariisi 16. linnaosas Prantsusmaal, Boulogne'i metsa serval, vana linnavärava (Porte de la Muette) läheduses. Sellel kohal on alates renessansist asunud kolm lossi.

Esimene loss ehitati seal asunud jahimaja asemele kuningas Henri II lemmiktütrele Marguerite de Valois'le, kes oli kuningate François II, Charles IX ja Henri III õde ja kuningas Henri IV esimene abikaasa. Kuningas Louis XV lasi esimest lossi suurendada ja oluliselt ümber ehitada. Teises lossis elasid Louis XVI ja Marie-Antoinette.

Viimase 19. sajandi stiilis lossi lasi 1920. aastate alguses ehitada Henri de Rothschild arhitekt Lucien Hesse kavandite järgi. Praegu on see Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni peakontor Pariisis.


Marie NDiaye

Marie NDiaye (sündinud 4. juunil 1967 Pithiviers's Loiret' departemangus) on prantsuse kirjanik.

Ta sündis aastal 1967 Pithiviers's Loiret' departemangus Senegalist pärit isa ja prantslannast ema tütrena.

Ta avaldas oma esimese romaani "Quant au riche avenir" 17-aastaselt. 2001. aastal pälvis ta romaani "Rosie Carpe" eest Femina auhinna, 2009. aastal romaani "Trois femmes puissantes" eest Goncourti auhinna.

2015. aastal pälvis ta Nelly Sachsi auhinna.


Arnold Alšvang

Arnold Alšvang (vene keeles Арнолд Александрович Алшванг; 1. oktoober (vkj 19. september) 1898 Kiiev – 28. juuli 1960 Moskva) oli Ukraina muusikateadlane, aastast 1944 doktor.

Alšvang õppis Kiievi Konservatooriumi Heinrich Neuhausi klaveriklassis, mille lõpetas 1920. ja Boleslav Javorski kompositsiooniklassis, mille lõpetas 1922. aastal.

Aastatel 1919–1921 oli ta Kiievis sõjaväe muusikakooli juht. 1923–25 oli ta Kiievi ja 1930–34 Moskva Konservatooriumis lektor ja õppejõud. Alšvang on komponeerinud ka muusikat, kuid rohkem on ta tuntud muusikaajalooliste uurimuste autorina. Alšvangilt on raamatuna ilmunud Claude Debussy (1935), Aleksandr Skrjabini (1945), Ludwig van Beethoveni (1959), Pjotr Tšaikovski (1959) ja Dmitri Šostakovitši biograafiad.

Eesti keeles on 1957. aastal ilmunud Alšvangi "Beethoven" (Eesti Riiklik Kirjastus; tõlkija Arnold Ravel), samuti Jossif Kunini "Tšaikovski" (Punane täht, 1963; tõlkija Vello Tarnaste), mille eessõna on kirjutanud Alšvang.


Michel Houellebecq

Michel Houellebecq [miš'el uelb'ek] (sünninimi Michel Thomas, sündinud 26. veebruaril 1958 Réunionis) on prantsuse romaanikirjanik, filmilavastaja ja luuletaja. Ta on üks tuntumaid ja tõlgitumaid tänapäeva prantsuse kirjanikke.

Ta on pälvinud mitmeid kirjandusauhindu.

Houellebecqi on nimetatud tänapäeva provokatiivseimaks autoriks, teda on kutsutud prantsuse kirjanduse enfant terrible'ks (pahaks poisiks). Houellebecqile heidetakse ette rassismi, islamivaenulikkust ja misogüünilisi seisukohti. Tema kirjanduslikku stiili on nimetatud hüplikuks ja robustseks. Oma stiili kohta on kirjanik öelnud: "Mettez le doigt sur la plaie, et appuyez bien fort" (1997) ehk "pange sõrm haavale ja vajutage kõvasti".


Laurent Gaudé

Laurent Gaudé [lor'aa(n) god'ee] (sündinud 6. juulil 1972 Pariisis) on prantsuse kirjanik.

2004. aastal pälvis ta romaani "Le Soleil des Scorta" eest Goncourti auhinna. Eesti keeles on teos ilmunud pealkirjaga "Scortade päike" (tõlkinud Indrek Koff; Tallinn: Pegasus, 2007).


Päev, kui maailm jäi seisma

"Päev, kui maailm jäi seisma" on USA 2008. aasta ulmefilm Keanu Reevesiga peaosas. See on uusversioon 1951. aastal ilmunud samanimelisest filmist, mis omakorda põhines Harry Batesi 1940. aastal ilmunud ulmejutul "Farewell to the Master".


V nagu veritasu

"V nagu veritasu" on 2006. aastal valminud düstoopiline põnevusfilm. Film põhineb Alan Moore'i graafilisel romaanil "V For Vendetta".


Heinz Schulz

Heinz Schulz (sündinud 5. jaanuaril 1935 Bernburgis Saksi-Anhalti liidumaal) on Saksamaa ühendvõistkonna ja Ida-Saksamaa endine poksija.

Schulz oli kokku neljakordne Ida-Saksamaa meister sulgkaalus (kuni 57 kg) aastatel 1957, 1959 ja 1962 ning kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1960. aastal.

Schulz sai Saksamaa ühendvõistkonna eest võisteldes sulgkaalus (kuni 57 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Stanislav Stepaškinile (NSV Liit) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.


Vedran Đipalo

Vedran Đipalo (sündinud 22. septembril 1977 Sinjis Spliti-Dalmaatsia maakonnas) on Horvaatia endine poksija.

Đipalo oli Horvaatia meister raskekaalus (kuni 91 kg) vähemalt 2005. aastal. Ta sai Horvaatia meistrivõistlustel raskekaalus (kuni 91 kg) 2. koha 2002. aastal.

Đipalo osales raskekaalus (kuni 91 kg) 2004. aasta Ateena olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Đipalo sai raskekaalus (kuni 91 kg) 35. Euroopa meistrivõistlustel (Pula, 2004) pronksmedali.


Kodukäija

Kodukäija (saksa Wiedergänger; Saaremaal külmking, Hiiumaal nook, läänemurdes kääbas, kääp) on rahvausus surnu, kes mingi süüteo pärast või muul põhjusel peab deemonliku surnuna ringi käima. Enamasti käib või kummitab ta oma endises kodupaigas.


Tartu Püha Vaimu kirik

Tartu Püha Vaimu kirik (kasutatud ka nimekuju Tartu Pühavaimu kirik) oli Tartus Laial tänaval linnamüüri ääres Vene värava juures paiknenud keskaegne kirik.

Pühavaimu kirik oli tõenäoliselt ühelööviline, võlvitud, ilma koorita, väikese nurgatorniga.

Kirik kuulus Püha Vaimu vennaskonna hospidalile, 16. juunil 1514 andis Leo X selle tsistertslaste Püha Clara kloostrile. Alates 16. sajandi teisest poolest kasutati kirikut aidana (oli ümber ehitatud kahekorruseliseks), lammutati 1890. aastal. Praegu asub umbes samal kohal endine võimla, praeguse Uue teatri punastest tellistest hoone.


Edgars Eriņš

Edgars Eriņš (sündinud 18. juunil 1986 Varakļānis) on Läti kümnevõistleja.

Tema isiklik rekord kümnevõistluses on 4. juunil 2011 Valmieras saavutatud 8312, mis on ühtlasi ka Läti rekord. Talle kuulub ka Läti rekord seitsmevõistluses, 2008. aastal saavutatud 5787 punkti.


Ropaži vald

Ropaži vald on teise järgu haldusüksus (vald) Lätis Ropaži piirkonnas.

Vald piirneb sama piirkonna Garkalne ja Stopiņi vallaga, Sigulda piirkonna Allaži, Inčukalnsi ja Mālpilsi vallaga, Salaspilsi piirkonna Salaspilsi vallaga ning Ogre piirkonna Suntaži ja Tīnūži vallaga.

Valla keskus on Ropaži küla.


György Gedó

György Gedó (sündinud 23. aprill 1949 Újpestis Budapestis) on Ungari endine poksija, rahvuselt juut.

Gedó oli helveskaalus (kuni 48 kg) kokku kaheksakordne Ungari meister aastatel 1968–1973, 1975 ja 1980. Ta sai helveskaalus (kuni 48 kg) Ungari meistrivõistlustel 3. koha 1974. aastal.

Gedó võitis helveskaalus (kuni 48 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta osales helveskaalus (kuni 48 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja, 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Payao Poontaratile (Tai) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 1980. aasta Moskva olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Hipólito Ramosile (Kuuba) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Gedó osales helveskaalus (kuni 48 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Jorge Hernándezele (Kuuba) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Gedó võitis helveskaalus (kuni 48 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 18. Euroopa meistrivõistlustel (Bukarest, 1969) ning 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971). Ta sai helveskaalus (kuni 48 kg) 21. Euroopa meistrivõistlustel (Katowice, 1975) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Oleksandr Tkatšenkole (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.


Zaķumuiža

Zaķumuiža on küla (lielciems) Lätis Vidzemes, Ropaži piirkonna Ropaži vallas. Asub Riiast 25 km ida pool Lielā Jugla vasakul kaldal. 2009. aastal oli seal 1043 elanikku.

Küla varasem saksakeelne nimi oli Waldenrode. Waldenrode mõis kuulus von Wolffide suguvõsale. Nõukogude perioodil asus seal Zaķumuiža linnukasvatusmajand.

Külas on algkool, raamatukogu ja kiirabipunkt. Sinna jäävad Skola, Upeskrasti, Dzelzāmursi, Līčupese, Zaķi, Zaķumuiža ja Silmači bussipeatus.

2015. aastal oli külas 1037 elanikku, 2020. aastal 973.


Aado Kommendant

Aado Kommendant, ka Aado Komendant (9. august 1941 Paide – 8. august 1966 Song Be provints, Vietnam) oli eesti päritolu USA sõjaväelendur.

Aado Komendandi perekonnanime kirjaviis muutus tegevteenistuses. Kõikides sõjaväedokumentides kirjutati perekonnanime "Komendant" asemel "Kommendant". Veel ülikoolis oli ta aga Komendant.

Aado Kommendanti viimane sõjaväeline auaste oli major. Selle sai ta olles ametlikult lahingus kadumaläinud staatuses.


Johann Karl Wilhelm Friedrich von Hezel

Johann Karl Wilhelm Friedrich von Hezel (9. august 1786, Giessen – 1831, Tartu) oli Saksamaalt pärit Tartu advokaat, sündik ja õigusteadlane.

Ta oli Tartu Ülikooli eksegeetika ja idamaiste keelte professori Johann Wilhelm Friedrich von Hezeli ja Charlotte Henriette von Hezeli (neiupõlvenimega Schwabe) poeg.

Enne ülikooli astumist sai Hezel koduõpetust. Ta õppis 1802–1806 Tartu ülikoolis ja kaitses 1808. aastal filosoofiadoktori kraadi. Aastast 1806 töötas ta Tartus maakohtu- ja raeadvokaadina, linnasündikuna ning konsistooriumi liikmena (1810) ja ülikooli sündikuna (1812–1819). Ta pidas ka loenguid ja avaldas käsitlusi Liivimaa õigusest. Aastast 1819 ei olnud tal muid ameteid peale advokaadiameti.


Bernhard Kaehlbrandt

August Bernhard Karl Kaehlbrandt (2. märts/14. märts 1840 Riia – 4. september/16. september 1883 Audru) oli Eesti vaimulik.

Algõpetuse sai ta aastatel 1848–1855 Jaunpiebalga pastoraadis. Aastatel 1855–1858 õppis ta Riia Kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1859–1863 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, aastal 1863 täiendas ta end veel Erlangeni ülikoolis. Aastatel 1864–1866 oli ta Audrus koduõpetaja. Prooviaastal oli ta Vändra Martini koguduses Ernst Sokolowsky juures. Ordineeriti 8. septembril / 20. septembril 1868 Riias õpetajaks.

Ta oli aastatel 1868–1883 (introdutseeriti 29. septembril / 11. oktoobril 1868) Audru Püha Risti koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1877–1883 Pärnu praostkonna praost ja aastast 1881 Konsistooriumi assessor.


Alex Morgan

Alexandra Patricia Morgan-Carrasco (tuntud kui Alex Morgan; sündinud 2. juulil 1989 San Dimases) on USA naisjalgpallur. Ta mängib jalgpalliklubis Orlando Pride.

Aastast 2010 mängib Alex Morgan USA naiste jalgpallikoondises.

USA koondisega on ta tulnud kaks koda maailmameistriks.


Theodor Lutsu filmipäevad

Theodor Lutsu filmipäevad on Palamusel 1996. aastast toimuv filmifestival, millega tähistatakse eesti filmioperaatori ja Eesti esimese täispika mängufilmi autori Theodor Lutsu sünniaastapäeva 14. augustil.

Palamuse filmipäevadelt on esile kerkinud tuntud filmitegijaid nagu Asko Kase ja Kullar Viimne ning Tartu politoloogiatudengite rühmitus Õ-Fraktsioon, mille liikmed on muuhulgas teinud ka täispika mängufilmi "Malev".


Marijo Šivolija-Jelica

Marijo Šivolija-Jelica (sündinud 29. juunil 1981 Rijekas Primorje-Gora maakonnas) on Horvaatia endine poksija.

Šivolija-Jelica oli vähemalt kahekordne Horvaatia meister poolraskekaalus (kuni 81 kg) aastatel 2002 ja 2005. aastal.

Šivolija-Jelica osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 2004. aasta Ateena olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Šivolija-Jelica sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 13. maailmameistrivõistlustel (Mianyang, 2005) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Erdos Janabergenovile (Kasahstan) ning osales 14. maailmameistrivõistlustel (Chicago, 2007), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Abbos Atoevile (Usbekistan) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Šivolija-Jelica sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 35. Euroopa meistrivõistlustel (Pula, 2004) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Jevgeni Makarenkole (Venemaa) ning osales 36. Euroopa meistrivõistlustel (Plovdiv, 2006), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.


Hans Torim

Hans Torim (sündinud 25. veebruaril 1930 Tallinnas) on eesti kergejõustiklane, treener ja spordipedagoog.


Kano osariik

Kano osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Nigeerias. Asub riigi põhjaosas.

Osariik moodustati 1967. aastal. 1991. aastal eraldati osariigist Jigawa osariik.

Kano osariik jaguneb 44 kohaliku omavalitsuse üksuseks.

Suurem osa elanikest on hausad. Valdavalt on nad sunniidid.


Tuileries' palee

Tuileries' palee ehk Tuileries' loss (prantsuse keeles Palais des Tuileries; ) oli prantsuse kuningate residentsloss Pariisis Seine'i jõe paremal kaldal. Hoone sulges läänepoolsest küljest Louvre'i hoovi. Selle peasissekäigu vastas kerkis triumfikaar Arc de Triomphe du Carrousel Napoléon I Bonaparte'i võidukate sõjakäikude ülistuseks.

Lossi ehitamist alustati 1564. aastal Caterina de' Medici algatusel. 17. sajandil toimunud laiendamise käigus ühendati lossi kagunurk Louvre'iga. Hoone hävis tules Pariisi kommuuni mahasurumise päevil 1871. aasta mais ning lammutati maatasa 1882. aastal. Louvre'iga ühendatud 266-meetrise fassaadiga lossi asukaiks on olnud kuningad Henri IV, Louis XIV, Louis XV, Louis XVI ja Louis XVIII ning keisrid Napoléon I ja Napoléon III.

Praegu asub sellel kohal Tuileries' aed (Jardin des Tuileries).


Bernhard III (Saksi)

Bernhard (u 1140 – 2. veebruar 1212) oli Askania dünastiast Saksa vürst, Anhalti ja Ballenstedti krahv ning Bernburgi isand tema isapoolse pärandi kaudu. Aastast 1180 oli ta ka Saksimaa hertsog kui Bernhard III või Bernhard I.


Billancourt

Billancourt () on 181 elanikuga (2009) asula ja vald Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Somme'i departemangus.


Michel Thomas

Michel Thomas (sünninimi Moniek Kroskof; 3. veebruar 1914 Łódź – 8. jaanuar 2005 New York) oli juudi päritolu lingvist, keeleõpetaja ja polüglott.

Pärast teist maailmasõda töötas ta välja erilise keeleõppimismeetodi, mis sai tema järgi nimeks Michel Thomas' meetod.


Valéry Giscard d'Estaing

Valéry Marie René Georges Giscard d'Estaing (; 2. veebruar 1926 Koblenz prantslaste okupeeritud Saksamaal – 2. detsember 2020 Authon Prantsusmaal) oli prantsuse riigitegelane, 1974–1981 Prantsusmaa president.

2001. aastast oli ta Euroopa Tulevikukonvendi president.


Sophie Hitchon

Sophie Hitchon (sündinud 11. juulil 1991 Burnleys) on Suurbritannia vasaraheitja.

2010. aastal tuli ta vasaraheites juunioride maailmameistriks.

2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis heitis ta Suurbritannia rekordiks 71.58 m.

2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis saavutas ta neljanda koha, heites rahvusrekordiks 73.86 m.

2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis jäi ta 71.74-ga samuti neljandaks.

2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta rahvusrekordiga 74.54 pronksmedali, tulles oma riigi esimeseks olümpiamedalistiks vasaraheites.


Rūta Meilutytė

Rūta Meilutytė (sündinud 19. märtsil 1997 Kaunases) on Leedu ujuja.

2012. aasta suveolümpiamängudel võitis ta naiste 100 m rinnuliujumises kuldmedali, saades Leedu noorimaks olümpiavõitjaks. Ühtlasi sai temast esimene ujuja, kes on pärast Leedu taasiseseisvumist ujumises kuldmedali võitnud.

Ta jagab 100 meetri rinnuliujumise maailmarekordit lühirajal (1.02,36). Ta on 50 meetri rinnuliujumise (29,48) ja 100 meetri rinnuliujumise (1.04,35) endine maailmarekordiomanik.

Aastatel 2012 ja 2013 valiti ta Leedu aasta sportlaseks ning 2015. aastal aasta naissportlaseks.


Emil Schulz

Emil Schulz (25. mai 1938 Kaiserslautern, Reinimaa-Pfalzi liidumaa – 22. märts 2010 Kaiserslautern) oli Saksamaa ühendvõistkonna ja Lääne-Saksamaa poksija.

Schulz oli viiekordne Lääne-Saksamaa meister II keskkaalus (kuni 75 kg) aastatel 1960–1964.

Schulz sai Saksamaa ühendvõistkonna eest võisteldes II keskkaalus (kuni 75 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Valeri Popentšenkole (NSV Liit).

Schulz sai Lääne-Saksamaa eest võisteldes II keskkaalus (kuni 75 kg) 15. Euroopa meistrivõistlustel (Moskva, 1963) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Ion Moneale (Rumeenia) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 14. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1961), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Dragoslav Jakovljevićile (Jugoslaavia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.


Tulekahjuandur

Tulekahjuandur on tehniline seade, mis annab tulekahju või tuleohtliku olukorra tekkimisest teada tugeva sumistignaaliga, mõnel juhul ka valgusdioodi heleda vilkuva valgusega. Kui andur on ühendatud keskseadmega, võidakse automaatselt alarmeerida ka tuletõrjet ja edastada ohuteade telefoni teel.

Tulekahjuanduri mõõtemuundur ehk tajur võib reageerida temperatuuri tõusule (nt üle 60 °C) ja temperatuuritõusu kiirusele, leegi soojus- ja valguskiirgusele, suitsugaasidele (vingugaasile ehk süsinikoksiidile CO, süsihappegaasile ehk süsinikdioksiidile CO₂) või siis põlemisel tekkivas suitsus sisalduvatele tahmaosakestele. Kõige laiemalt ongi levinud suitsuandurid.


Punk'n'Roll

Punk'n'Roll on Eesti vanim ja suurim pungi-, ska- ja hardcore-festival.

Festival on toimunud alates 1998. aastast, ehkki mõningaste pausidega. 2012. aastal toimus Punk'n'Roll 10.-11. augustil Tartus, klubis Rock & Roll ning Raadi mõisapargis. 2014 ja 2015 aastal toimus festival Tartu servas Raadi mõisapargis. Algselt toimus see Kilingi-Nõmmes, kuid kolis 2009. aastal majanduslikel põhjustel Kohtla-Nõmmesse.

Aegade jooksul on Punk'n'Rolli festivalil üles astunud bändid Eestist, Soomest, Leedust, Venemaalt, Suurbritanniast, Hollandist, Rootsist, Lätist jm. Teiste seas on Eestit külastanud näiteks Oi Polloi Edinburghist ja Fleas and Lice Amsterdamist. Esimene välisesineja oli 2004. aastal Soome ansambel Extaasi.


Ján Franek

Ján Franek (sündinud 14. aprillil 1960 Žilinas (praegu Žilina maakond), Slovakkia)) on Slovakkia ja Tšehhoslovakkia endine poksija, rahvuselt slovakk.

Franek oli vähemalt kahekordne Tšehhoslovakkia meister I keskkaalus (kuni 71 kg) aastatel 1979 ja 1980.

Franek sai I keskkaalus (kuni 71 kg) 1980. aasta Moskva olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Armando Martínezele (Kuuba) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Franek osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 24. Euroopa meistrivõistlustel (Tampere, 1955), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja, 25. Euroopa meistrivõistlustel (Varna, 1983), kuid kaotas 1. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Gheorghe Simionile (Rumeenia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning II keskkaalus (kuni 75 kg) 26. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1985), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.


Comedy Estonia

Comedy Estonia on Eesti komöödiatrupp, mis korraldab nii Eesti kui ka välismaa lavakoomikute (stand-up comedy) esinemisi Eestis.


Stewart Johnson

Stewart Johnson (sündinud 4. detsembril 1975) on USA päritolu Eesti lavakoomik, kes esineb Comedy Estonia korraldatud stand-up comedy üritustel.

Ta on üks trupi algatajaist ning on elanud Eestis alates 1998. aastast.


Keiu Must

Keiu Must (enne abiellumist Keiu Kriit; sündinud 27. oktoobril 1982) on eesti tõlkija ja tõlk ning Eesti esimene naislavakoomik.


Sander Õigus

Sander Õigus (sündinud 13. novembril 1989) on Tartust pärit eesti lavakoomik.

Ta esineb Comedy Estonia korraldatud stand-up comedy üritustel. Comedy Estonia egiidi all esines ta esimest korda 4. märtsil 2011.

Õigus jutustab pikki ja piinlikke lugusid nii oma lapsepõlvest kui ka igapäevastest tähelepanekutest elust enesest. Tema lugudesse on pikitud nii enesekriitikat kui ka värvikaid sisekaemusi.


Kuldar K. Raudnask

Kuldar K. Raudnask (kodanikunimi Kuldar Raudnask; 4. november 1965 – 31. jaanuar 1985 Keila-Joa) oli eesti luuletaja.

Ta lõpetas 1984. aastal Tallinna 42. Keskkooli ja asus seejärel Tartu Ülikoolis õppima ajakirjandust.

1984. aasta novembris võeti ta Nõukogude armeesse sundaega teenima. Hukkus sõjaväeteenistuses viibides ebaselgetel asjaoludel. Ametliku versiooni järgi oli tegemist enesetapuga, kuid seda on peetud kaheldavaks.

Heli Speek: "Ta võis taluda piinamist, peksmist, labasusi, lootes, et see on ajutine ja küll nad väsivad. Arvas, et kui vabaneb, küll siis kirjutab ja räägib, mismoodi kuulsusrikas armee seestpoolt välja näeb." ("Egeuse meri", lk. 74.)


Vecpiebalga piirkond

Vecpiebalga piirkond oli Läti 1. järgu haldusüksus Vidzemes.

Piirkonna keskus oli Vecpiebalga küla.

Läti rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Vecpiebalga piirkonna elanikest lätlasi 93,21%, venelasi 4,18% ja teistest rahvustest inimesi 2,60%.

Piirkond moodustati 2009. aastal viiest vallast. 2021. aastal liideti Vecpiebalga piirkond Cēsise piirkonnaga.


Līgatne piirkond

Līgatne piirkond oli Läti 1. järgu haldusüksus Vidzemes.

Piirkonna keskus oli Līgatne linn, teine haldusüksus selles piirkonnas oli Līgatne vald.

Arvestuslikel andmetel oli 1. juulil 2016 Līgatne piirkonna elanikest lätlasi 87%, venelasi 8%, valgevenelasi 1,1% ja teistest rahvustest inimesi 4%.

Piirkond moodustati 2009. aastal. 2021. aastal liideti Līgatne piirkond Cēsise piirkonnaga.


Mārupe vald

Mārupe vald on 2. järgu haldusüksus (vald) Lätis Mārupe piirkonnas. Piirneb Riia linnaga.

Valla keskus on Mārupe küla.

Skulte küla lähedal asub Riia lennujaam.

Läti Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Mārupe valla elanikest lätlasi 69,15%, venelasi 19,40%, valgevenelasi 2,31%, ukrainlasi 2,21%, poolakaid 1,37% ja teistest rahvustest inimesi 2,94%. Rahvus oli teadmata 2,61% inimestel.

2009. aastal moodustati vallaga samades piirides 1. järgu haldusüksus (Mārupe piirkond). 2021. aastal liideti varasema Mārupe piirkonnaga Babīte piirkond.


Surju raudteejaam

Surju raudteejaam oli raudteejaam Pärnumaal Saarde vallas Jaamakülas, 3 km kaugusel Surjust. Läbi Jaamaküla kulges kuni 2008. aastani laiarööpmeline Pärnu–Mõisaküla raudtee, millel lisaks kaubarongidele liiklesid ka reisirongid; peamiselt liinidel Tallinn–Pärnu–Riia (kuni 1992) ja Tallinn–Mõisaküla (kuni 1996).


Jesolo

Jesolo on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Itaalias Veneto maakonnas città metropolitana di Venezias. Jesolo asub Aadria mere ääres.


MSC Flaminia

MSC Flaminia on Saksamaa Panamax-tüüpi konteinerilaev, mis ehitati 2001. aastal Daewoo Shipbuilding & Marine Engineeringi laevatehases Okpos Lõuna-Koreas. Saksamaa lipu all sõitvat ja Conti Reederei Management GmbH & Co. Konzeptions-KG-lt renditud laeva käitab Šveitsi laevakompanii Mediterranean Shipping Company (MSC).


Vaskrääma raudteepeatus

Vaskrääma raudteepeatus oli raudteepeatus Pärnumaal Pärnu linnas Vaskrääma külas. Läbi Vaskrääma kulges kuni 2008. aastani Pärnu–Mõisaküla raudtee, mis omakorda oli osa Tallinna–Riia raudteest.

Vaskräämale eelnes laiarööpmelisel raudteel Pärnu poolt tulles Pärnu raudteejaam ja järgnes Surju raudteejaam. Vaskräämale eelnes kitsarööpmelisel raudteel Pärnu poolt tulles Papiniidu raudteejaam ja järgnes Surju raudteejaam.

Raudteepeatuses asus üks madal perroon ja jaamahoone, mis praegu on eraomanduses.


Kilingi-Nõmme raudteepeatus

Kilingi-Nõmme raudteepeatus oli raudteepeatus Pärnumaal Saarde vallas Kilingi-Nõmme linnas.

Läbi Kilingi-Nõmme kulges kuni 2008. aastani laiarööpmeline Pärnu–Mõisaküla raudtee, millel lisaks kaubarongidele liiklesid ka reisirongid; peamiselt liinidel Tallinn–Pärnu–Riia (kuni 1992) ja Tallinn–Mõisaküla (kuni 1996).


Kurese maastikukaitseala

Kurese maastikukaitseala on kaitseala Lääneranna vallas, mis loodi hoidmaks pärandmaastikke ning Kibura karstiala, kaitsealuseid liike ja kooslusi. Kaitseala hõlmab Kurese küla.


Tihemetsa raudteepeatus

Tihemetsa raudteepeatus oli raudteepeatus Pärnumaal Saarde vallas Leipste küla lähedal, umbes 2 km kaugusel Tihemetsast. Läbi Tihemetsa kulges kuni 2008. aastani laiarööpmeline Pärnu–Mõisaküla raudtee, mis omakorda oli osa Tallinna–Pärnu–Riia raudteest.

Viimane reisirong sõitis läbi Tihemetsa 31. jaanuaril 1996. Kaubarongid sõitsid Pärnu–Mõisaküla vahet kuni 2000. aastani. Tihemetsale eelnes Pärnu poolt tulles Kilingi-Nõmme raudteejaam ja järgnes Mõisaküla raudteejaam. Raudteepeatuses asus üks madal perroon.


Jootekolb

Jootekolb ehk jootetõlvik ehk jootel on jootmiseks kasutatav tööriist, mida kasutatakse pärast kuumutamist jootemetalli sulatamiseks ja pindadele kandmiseks.

Jootekolb koosneb kuumutatavast metallotsikust ja isoleeritud käepidemest. Tööosa on harilikult vasest ja seda kuumutatakse näiteks elektrivooluga. Elektrivool juhitakse juhtme või patarei abil läbi takistava küttekeha. Juhtmeta kolbi saab kuumutada ka gaasipõletiga, kusjuures tihti kasutatakse lahtise leegi asemel katalüütilisi kuumuteid. Tänapäeval vähem levinud lihtsad jootekolvid koosnevad vaid suurest käepideme otsa lükatud vasetükist, mida soojendatakse lahtise leegiga.

Jootekolbi kasutatakse peamiselt elektroonikakomponentide paigaldamisel, parandamisel ja kui võimalik, siis ka elektroonika montaažis. Tipptehnoloogilistel tööstusliinidel kasutatakse jootmiseks muid meetodeid. Suuri kolbe on võimalik kasutada lehtmetalli ühenduste kokkujootmiseks. Jootekolbe rakendatakse ka näiteks pürograafias ja plastikeevitusel, ent see on vähem levinud.


Yukie Nakama

Yukie Nakama (jaapani keeles 仲間 由紀恵 Nakama Yukie; sündinud 30. oktoobril 1979 Okinawa prefektuuris Urasoes) on jaapani filmi- ja seriaalinäitlejatar, poplaulja ja endine iidol.

Ta sündis viielapselise kaluripere noorima lapsena.

2000. aastast mängis ta peaosa teleseriaalis "TRICK", mis kestis kolm hooaega ja millest tehti kolm filmiversiooni. Populaarse manga järgi tehtud teleseriaalis "Gokusen" (2002) mängides sai ta üheks Jaapani populaarsemaks ja tasustatavamaks näitlejatariks.

Ta on esinenud reklaamides ning ka Jaapani raudtee ja Jaapani maksuagentuuri esindajana. Teda esindab Production Ogi.


Kirsti Timmer

Kirsti Timmer (sünninimi Kirsti Valdstein, kodanikunimi Kirsti Valdstein-Timmer; sündinud 12. detsembril 1971) on eesti ajakirjanik ja saatejuht.

Ta on lõpetanud Tallinna 22. Keskkooli 1990. aastal.

Ta on töötanud ETV-s, Sky Plusis, TV3-s ja Star FM-is.


Mõisaküla raudteejaam

Mõisaküla raudteejaam oli raudteejaam Viljandi maakonnas Mulgi vallas Mõisaküla linnas, Läti piiri ääres.

Raudteejaam avati 1896. aastal seoses kitsarööpalise Valga–Ruhja–Pärnu raudtee rajamisega. 1975. aastal suleti raudtee ümberehitamiseks laiarööpmeliseks raudteeks. Ümberehitatud jaam avati koos Pärnu–Mõisaküla raudteega 1981. aasta suvel.

Kuni 1996. aastani oli käigus Tallinna–Mõisaküla rongiliin ja kuni 1992. aastani ka Tallinna–Pärnu–Riia liin. Endises raudteejaamas on tänini alles kaks madalat perrooni ja jaamahoone, mis praegu seisab tühjalt ning on halvas seisukorras. Amortiseerunud raudtee Mõisakülla demonteeriti 2008. aastal.


Ungurpilsi vasallilinnus

Ungurpilsi vasallilinnus (saksa Pürkeln) asus Lätis Aloja piirkonnas, Aloja linnast (kunagisest kirikukülast) 4 km kaugusel läänes Jogla jõe vasakul kaldal, Ungurpilsi paisjärve loodetipust lõunas mõisapargis.

Väärib märkimist, et linnus oli rajatud Riia peapiiskopkonna liivlaste aladele Liivi orduriigi piiri äärde ja u 5 km idakirde suunas asetses sageli vaenuliku ordu Stabegi (Stakenbergi, Eichenangern) linnus.


Virumaa Teataja

Virumaa Teataja on Eesti kohalik ajaleht, mis ilmub Virumaal. Ajalehe esimene number ilmus 1925. aastal. Ajalehe väljaandja on AS Eesti Meedia.

Ajaleht Virumaa Teataja ilmub viis korda nädalas (teisipäevast laupäevani) ning kajastab põhiliselt Lääne-Virumaa uudiseid ja sündmusi, kuid ka Ida-Virumaa uudiseid ja mujal Eestis toimuvat.

Ajalehe toimetus asub Rakvere linnas. Virumaa Teataja peatoimetaja oli kuni 2018. aasta augustini Aarne Mäe, pärast seda sai peatoimetajaks Eva Samolberg-Palmi.


Inglased

Inglased (inglise keeles English või English people) on Euroopa rahvas, kes on traditsiooniliselt elanud Inglismaal ja emakeelena rääkinud inglise keelt või mõnda selle erikuju.

Inglaste rahvuslik indentiteet pärineb varakeskajast. Nende nimetus tuleneb läänegermaani hõimu anglide nimetusest, kes rändasid Suurbritannia saarele 5. sajandil. Inglased pärinevad siiski mitme eri hõimu segunemisest.


Michal Franek

Michal Franek (sündinud 18. jaanuaril 1967 Žilinas (praegu Žilina maakond), Slovakkia)) on Slovakkia ja Tšehhoslovakkia endine poksija, rahvuselt slovakk.

Franek osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 3. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Roy Jonesile (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning II keskkaalus (kuni 75 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Seung-Bae Leele (Lõuna-Korea) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Franek osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 4. maailmameistrivõistlustel (Reno, 1986), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning II keskkaalus (kuni 75 kg) 5. maailmameistrivõistlustel (Moskva, 1989), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Sven Ottkele (Lääne-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Franek sai II keskkaalus (kuni 75 kg) hõbemedali 28. Euroopa meistrivõistlustel (Ateena, 1989), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Henry Maskele (Ida-Saksamaa) ning 29. Euroopa meistrivõistlustel (Göteborg, 1991), kaotades finaalis jälle kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Sven Ottkele (Saksamaa). Ta osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 27. Euroopa meistrivõistlustel (Torino, 1987), kuid kaotas 1. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Esa Hukkasele (Soome) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.


Agu Põld

Agu Põld (14. juuli 1909 Tartu – 17. märts 1966 Kilingi-Nõmme) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1928 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1928–1938 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas (käies õpingute alguses sõjaväeteenistuses), mille ta lõpetas aastal 1938 mag phil astmega. Ta oli EÜS-i vilistlane. Ülikooli lõpetamise järel töötas ta ajalooõpetajana Tartu gümnaasiumides. Ordineeriti 25. märtsil 1945 (koos August Eero ja Hugo Valmaga) õpetajaks.

Ta oli aastatel 1945–1946 Mõisaküla koguduse õpetaja, aastatel 1946–1953 oli ta Vigala Maarja koguduse õpetaja (hooldades aastatel 1948–1951 ka Mihkli Miikaeli kogudust; Vigalas olles on ta hooldanud ka Pärnu-Jakobi kogudust). Aastatel 1953–1966 oli ta Saarde Katariina koguduse õpetaja.

Agu Põld suri aastal 1966 ja ta on maetud Tartusse Pauluse kalmistule oma isa jalutsisse.


Rüütliromaan

Rüütliromaan on Euroopa keskaja ja uusaja kirjandusžanr.

Rüütliromaane on kirjutatud nii proosas kui ka värssides.

Rüütliromaanide tegelasteks on tihti kuningad (näiteks Karl Suur või kuningas Arthur) ja nende kaaskonda kuuluvad rüütlid. Tihti esineb rüütliromaanides üleloomulikke motiive, mis sarnanevad imemuinasjuttude motiividega.


Tallinna–Lelle rongiliin

Tallinna–Lelle rongiliin oli Edelaraudtee opereeritav rongiliin Eestis. Liin läbis Harju ja Rapla maakonda.

Pärast 2014. aastat on Elron kasutanud Tallinna–Lelle liini ainult Lelle–Türi lõigu remondi tõttu. Iga päev liin kasutuses ei ole.

Praegu võimaldavad Tallinna ja Lelle vahel liigelda Tallinna–Türi ja Tallinna–Viljandi liini reisirongid.


Merlin

Merlin on võlur, kes esineb kuningas Arthuriga seotud Euroopa keskaja ning uusaja kirjandusteoste ja rahvaluule tsüklites.

Merlini kuju esineb Monmouthi Geoffrey ligikaudu aastal 1136 kirjutatud teoses "Historia Regum Britanniae" ("Britannia kuningate ajalugu"), kus tema tegelaskujuks on liidetud kokku varasemate ajalooliste ja legendaarsete tegelaste jooni.


Ümarlaua rüütlid

Ümarlaua rüütlid on kuningas Arthuri kaaskonda kuuluvad rüütlid, kes esinevad Euroopa keskaja ning uusaja kirjandusteoste ja rahvaluule tsüklites.

Ümarlaua rüütlid esinevad teadaolevalt esimest korda normanni poeedi Wace'i teoses "Roman de Brut", mis põhineb Monmouthi Geoffrey ligikaudu aastal 1136 kirjutatud teosel "Historia Regum Britanniae" ("Britannia kuningate ajalugu").


Stabegi vasallilinnus

Stabegi vasallilinnus (Stābeġi, läti keeles ka Stakenbergi, saksa Eichenangern) asetses Aloja piirkonnas 1 km Alojast kirde pool endise Stackelbergide valduses olnud mõisasüdame asukohas. Läti praeguse haldusjaotuse järgi kuulub Aloja piirkonda.


TEP70

TEP70 (ТЭП70) on diiselvedurite seeria, mida tootis aastatel 1973–2006 Kolomna veduritehas Venemaal.

Veduriseeria konstrueeriti raskete reisi- ja kiirrongi koosseisude vedamiseks 1520 mm rööpmelaiusega raudteedel. TEP70 on kasutusel paljudes endistes NSV Liidu liiduvabariikides, nagu näiteks Venemaal, Ukrainas, Valgevenes, Lätis, Leedus ja ka Eestis, kus nendega teostab reisijate vedu GoRail Tallinna–Moskva liinil.

TEP70 on veduriseeria TEP60 edasiarendus, ja seda on toodetud koos eri versioonidega nagu TEP70BS, 2TE70 ja TEP70U ligi 800 vedurit. Lisaks on tehtud TEP70 põhjal veduriseeriad TEP75 ja TEP80, kuid mõlemast seeriast ehitati valmis ainult kaks vedurit, mis praeguseks on leidnud koha vanarauas või muuseumis. TEP80-ga sooritati 1993. aasta oktoobris mitteametlik diiselvedurite kiirusrekord, kui vedur suutis Moskva ja Peterburi vahelisel raudteelõigul arendada kiirust 271 km/h.


Onu Julius

Onu Julius (õieti Julius Jansson) on tegelane Astrid Lindgreni Karlssoni-lugude sarja viimases raamatus "Karlsson katuselt hiilib jälle".

Onu Julius on perekond Svantessoni kauge sugulane, kes elab Västergötlandis. Kord aastas saabub ta Stockholmi, et käia arsti juures ja hingata pisut ka linnaõhku. Nii veedabki onu Julius paar nädalat oma sugulaste kostil. Onu Julius on vanapoiss. Ta on parasjagu pirtsakas, üsna upsakas ning majanduslikult hästi kindlustatud, ehkki kitsi nagu väidab Väikevend. Julius kurdab Svantessonide juures viibides ühtelugu, et voodi on liiga kõva, lapsed kasvatamatud jms. Nii ei naudi ükski pereliige Juliuse külaskäike. Samuti ei salli onu Julius vastuvaidlemist ning koeri.

Onu Julius ilmub taas Stockholmi, kui Svantessonide korteris viibib teist korda Majasokk. Esialgu ei saa vanakesed omavahel kuigi hästi läbi, ent peagi leitakse ühine keel, armutakse ning Majasokk läheb onu Juliusele mehele. Kõiges selles on süüdi Karlsson, kes tembutab, tirriteerib ja figureerib onu Juliusega, ent viimane peab toimuvat ekslikult märguanneteks "muinasmaailmast", mis paneb teda elule hoopis uue pilguga vaatama.


Salatsi piiskopilinnus

Salatsi piiskopilinnus (läti Salacgrīva – "Salatsi-Jõesuu", Salacas pilskalns, saksa Salis, Salismünde) oli piiskopilinnus Salatsis Salatsi jõe parempoolsel ehk põhjakaldal Salatsi luteri kirikust lõunakagu pool ja umbes 700 m kaugusel praegusest meresadamast. 500 m põhja pool voolab Liivi lahte Kickinurga oja. Läti haldusjaotuse järgi jääb linnusekoht Lätti Limbaži piirkonda. Linnus hävis Põhjasõjas.

Muinasajal kuulus Salatsi liivlaste Metsepole (Metsapoole) maakonna rannaäärsesse põhjapiirkonda. Vene tsaaririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus linnus Liivimaa kubermangu Volmari maakonna Salatsi kihelkonnas (Kirchspiel Salis).

Linnuseplatoo asub kõrgusel umbes 6 m üle merepinna.


Incomplete Nature

Raamat visandab idee, kuidas vaimunähtused on mahutatavad loodusteaduslikku maailmapilti. Deacon uurib elu omadusi, teadvuse emergeerumist ning evolutsiooni- ja semiootiliste protsesside vahelist suhet. Raamatus püüab Deacon välja töötada teaduslikku teooriat selle kohta, kuidas informatsion, väärtus, otstarve, tähendus ja eesmärgipärane käitumine emergeerusid füüsikalisest ja keemilisest maailmast. Ta püüab "kõigepealt mõista elu, siis tundlikkust (sentience), siis inimese vaimu" (Incomplete Nature, lk 466), esitades põhjuslikkust piirangutena mateeriale. Ta püüab välja töötada dualismi alternatiivi, mis on ühitatav kanoonilise teadusliku mõtlemisega.

Retsensendid on leidnud, et paljud ideed on juba avaldatud Alicia Juarrero raamatus "Dynamics of Action (1999, MIT Press) ning Evan Thompsoni raamatus "Mind in Life" (2007, Belknap Press ja Harvard University Press). Ent erinevalt neist autoritest eitab Deacon, et elu ja vaimu saab taandada dünaamiliste süsteemidele. Deacon väidab, et elu ja vaimu taolised protsessid emergeeruvad alles iseorganiseeruvate protsesside vahelisest kõrgemat järku vastastikusest toimest.


Tobias Dantzig

Tobias Dantzig (19. veebruar 1884 Läti – 9. august 1956 Los Angeles) oli baltisaksa päritolu USA matemaatik ja teaduskirjanik.


Rías Altas

Rías Altas ('ülemine riasrannik') on riasrannik Hispaanias Galicia põhjarannikul, osa Costa do Mariscost. Sellesse kuuluvad väikesed ja kõrgete setetega lahed. Kui selle sisse arvata ka Rías Medias (Costa de la Muerte ja Costa Ártabra), siis moodustab selle A Coruña provintsi põhja- ja loodeosa ning kogu Lugo provintsi rannik. Ta piirneb idas Astuuriaga ja läänes Finisterre neemega (Fisterra neemega).

See on kaljune rannik, mille vahel on paljuväikesi rannalahti. Rannikul on ka palju supelrandu, sealhulgas Augas Santase rand ehk Katedraalide rand Ribadeos. Lahed pärinevad üleujutatud jõeorgudest.

Tähtsamad neemed on Estaca de Bares (Pürenee poolsaare põhjapoolseim punkt), Ortegali neem ja Finisterre neem.


Hans Huber

Hans Huber (1. jaanuar 1934 Regensburg Baieri liidumaa – 12. jaanuar 2024) oli Lääne-Saksamaa maadleja ja poksija ning Saksamaa ühendvõistkonna poksija.

Huber sai Lääne-Saksamaa meistrivõistlustel vabamaadluses 2. koha aastatel 1956 ja 1960. Et temast eespool oli suurepärases ja pikaajalises sportlikus vormis legendaarne Wilfried Dietrich, ei näinud Huber maadluses mingeid väljavaateid ning hakkas 1961. aastal tegelema poksiga. Ta oli Lääne-Saksamaa meister poksi raskekaalus (üle 81 kg) vähemalt 1963. aastal.

Huber sai Saksamaa ühendvõistkonna eest võisteldes poksi raskekaalus (üle 81 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Joseph Frazierile (USA).

Huber osales Lääne-Saksamaa eest võisteldes poksi raskekaalus (üle 81 kg) 15. Euroopa meistrivõistlustel (Moskva, 1963), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Andrei Abramovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.


Islandlased

Islandlased on põhjagermaani rahvas Islandil. Kõnelevad islandi keelt. Islandlaste üldarv maailmas on ligikaudu 450 000. Neist elab Islandil 295 000, Kanadas 89 000 ja Ameerika Ühendriikides 42 700.

Suurem osa islandlastest on luterlased.

Islandlased on kujunenud 9.-10. sajandil Islandile asunud norralastest, kelle hulka hiljem sulandus Šotimaalt ja Iirimaalt saabunud kelte.


Žemaidi keel

Žemaidi keel (žemaitiu kalba) on leedu keele murre või eraldi seisev balti keelte idarühma kuuluv indoeuroopa keel.


Alasi

Alasi on peamiselt metallide sepistamisel kasutatav terasest alustööriist.

Sõltuvalt kasutusviisist eristatakse käsi- ja masinsepistusalaseid. Otstarbe järgi eristatakse sepa-, plekksepa-, kullassepa-, kellassepa- jm alaseid.


TEP60

TEP60 (ТЭП60) on 1950. aastate lõpus konstrueeritud diiselveduriseeria, mida tootis Kolomna veduritehas Venemaal.

TEP60 oli mõeldud raskete reisi- ja kiirrongi koosseisude vedamiseks Nõukogude Liidu sisestel raudteedel, rööpmelaiusele 1520 mm.

Nõukogude mootorvedurite seeria nimetused tähistavad veduri tüüpi ja projekti numbrit. TEP60 puhul tähistab täht T mootorveduri üldtunnust, E - elektriülekannet ja P - reisirongi vedurit.

Aastatel 1960–1987 ehitati 1472 TEP60 vedurit, lisaks 116 kaksikvedurit 2TEP60. Kokku toodeti 1704 vedurit. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist on TEP60 töötanud Venemaal, Ukrainas, Valgevenes, Lätis, Leedus ja Eestis.

Eestis on TEP60 vedureid kasutatud alates 1961. aasta aprillist. Nendega veeti kuni 18-vagunilisi kiirronge kaaluga 1050 t, kuid vahel võis neid kohata ka kergete kohalike liinide (näiteks Tallinn–Viljandi) rongikoosseisude ees.

Pärast Eesti taasiseseisvumist sai Eesti Raudtee seitsme TEP60-seeria veduri omanikuks 1992. aastal, kui Lätis asunud reisivedurite park jaotati kolme Balti riigi vahel. TEP60 vedurid sõitsid Eesti Raudteel kuni 1997. aastani. Ainuke Eestis säilinud TEP60 numbriga 0924 asub Haapsalu Raudteemuuseumis. TEP60 vahetasid välja uuemad ja võimsamad TEP70 seeria mootorvedurid.


Eesti Raudteemuuseum

Eesti Raudteemuuseum on Haapsalu raudteejaamas asuv väli- ja siseekspositsiooniga muuseum, mis kajastab Eesti raudteetranspordi ajalugu.

Haapsalus alates 1997. aasta juunist asuv muuseum jätkab 1970. aastal Tallinnas Balti jaamas Eesti Raudtee 100. aastapäeva puhul loodud muuseumi tegevust.

2021. aastal põles väliekspositsiooni osaks olev dresiin. Kahtlustati süütamist.

Seoses Haapsalu raudtee taastamisega on lähitulevikus plaanis muuseumi väliekspositsioon ümber paigutada praeguse Haapsalu jaama perrooni eest ajaloolise raudtee kaubaaida juurde, kuhu on kavas ehitada ka remonditöökoda.


Kutsehaigus

Kutsehaigus on Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) definitsiooni järgi mistahes haigus, mille kõige olulisemaks põhjuseks on kokkupuude tööga seotud riskiteguritega. Eesti töötervishoiu ja tööohutuse seaduse järgi on kutsehaigus selline haigus, mille on põhjustanud kutsehaiguste loetelus nimetatud töökeskkonna ohutegur või töö laad. Kutsehaigusi eristatakse tööst põhjustatud haigustest, millel on mitu põhjustavat tegurit, sealhulgas nii töökeskkonnaga seotud kui ka muid soodustavaid tegureid (nt suitsetamine).

Kutsehaiguste loetelu ei ole siiski lõplik, ka loetelus nimetamata muud töökeskkonna keemilised, füüsikalised või bioloogilised ohutegurid võivad olla kutsehaiguse põhjuseks.

Kutsehaiguse diagnoosib töötervishoiuarst, tuginedes andmetele töötaja praeguste ja varasemate tööolude ja töö laadi kohta.


Viking Grace

Viking Grace on Soome laevakompanii Viking Line parvlaev, mis ehitati 2013. aastal STX Europe'i Turu laevatehases Turu-Stockholmi liini jaoks.

Laevas on 880 kajutit 2980 kajutikohaga ja autotekil 1275 rajameetrit veokitele ning kahel eraldi autotekil 1000 rajameetrit sõiduautodele. Laev kasutab kütusena veeldatud maagaasi.


Halberstadti piiskopkond

Halberstadti piiskopkond (saksa Bistum Halberstadt) oli Rooma katoliku piiskopkond aastatel 804–1648 ja Saksa-Rooma riigi vaimulik osariik hiliskeskajast alates. Selle pealinn oli Halberstadt tänapäeva Saksi-Anhaltis, Harzi ahelikust põhja pool.


Somme'i departemang

Somme () on departemang Prantsusmaa põhjaosas Hauts-de-France'i piirkonnas. Ta on saanud nime Somme'i jõe järgi.

Esimese maailmasõja ajal oli departemangu põhjaosa mitmete lahingute tallermaaks, millest annavad tunnistust arvukad lahingus langenute kalmistud. 1916. aasta toimus Somme'i lahing, milles hukkus kokku umbes miljon osalejat.

2015. aastani kuulus departemang Picardie piirkonda.


Somme

Somme on jõgi Somme'i departemangus Hauts-de-France'i piirkonnas Põhja-Prantsusmaal.

Jõgi on 245 km pikk, jõe läte on Fonsommes, jõgi suubub Somme'i lahte La Manche'is.


Robin (poplaulja)

Robin Petteri Packalen (artistinimi Robin, sündinud 24. augustil 1998 Turus) on Soome poplaulja.

16. jaanuaril 2012 avaldas Robin singli "Frontside Ollie", mida YouTube'i vahendusel vaadati paari päeva jooksul üle miljoni korra. Muusikavideot on 2014. aasta seisuga vaadatud üle 12 miljoni korra. Tema debüütalbum "Koodi" avaldati 2012. aasta veebruaris. Robini albumeid ja singleid on müüdud rohkem kui 280 000 eksemplari, mis teeb temast kogu ajaloo vältel Soomes 70 müüduima loominguga artisti hulka kuuluja.

Robin elab perega Turus. Talle iseloomulikuks stiilielemendiks on eri värvi jalanõude kandmine nii laval kui ka tavaelus.


Piirissaare kool

Piirissaare kool oli põhikool Piirissaarel, mis andis haridust aastatel 1929–1970.

Koolimaja asub Piiri külas ning on heas seisukorras. Kool oli algul venekeelne, Nõukogude ajal liideti eestikeelne ja venekeelne kool üheks. Algul oli kool 7-, hiljem 8-klassiline. Tegutses ka õhtukool, kus oli võimalik lõpetada 9 klassi.

Kool suleti 1970. aastal õpilaste puuduse tõttu. Viimased kaks õpilast viidi üle Räpinasse.


Toode

Toode on mingi vajaduse rahuldamiseks valmistatud ese või osutatud teenus.

Eristatakse pooltooteid (vajavad edasist töötlemist) ja valmistooteid.

Mõnikord räägitakse ka ainetust ja ainelisest tootest.

Toode, mida pakutakse müügiks, on kaup.

Mingis ajavahemikus valmistatud tooteid moodustavad toodangu ehk produktsiooni.


Lendstart

Lendstart ehk lendlähe on stardijoonele lähenemine ja selle ületamine liikuva sõidukiga, selleks kõrvalist abi mitte kasutades.

Sõna võttis esimesena kasutusele Ene Viilma, kes pidi põhjendama starti lubamist liikuva sõidukiga ekipaažile, mille sõidukil sidur ei töötanud. Kuna stardimäärustikus ei olnud see keelatud, oli see lubatud.

Edaspidi lisati see väljend ka stardimäärustikku, mille kohaselt lendstart ei ole lubatud.


Fredo Getúlio Aurelio

Fredo Getúlio Aurelio (sündinud 22. septembril 1954) on Brasiiliast pärit Eesti ja Soome jalgpallitreener.

Aastatel 2007–2010 oli ta JK Nõmme Kalju peatreener, alates maist 2010 samas treener.

Tal on Brasiilia ja Soome kodakondsus.

Eesti Jalgpalliliit algatas 12. märtsil 2021 distsiplinaarasja Getulio Aurelio Fredo suhtes, mis puudutab alaealise noore jalgpalluri seksuaalset väärkohtlemist. 19. märtsil määras EJL talle tähtajatu jalgpallis tegutsemise keelu.

6. septembril 2022 teatati, et Harju maakohus mõistis Getulio Aurelio Fredo süüdi seksuaalses ahistamises ning karistas teda nelja-aastase tingimisi vanglakaristusega.


Läti Põllumajandusülikool

Läti Põllumajandusülikool (läti keeles Latvijas Lauksaimniecības universitāte, inglise keeles Latvia University of Life Sciences and Technologies) on Jelgavas asuv avalik-õiguslik ülikool.

Läti Põllumajandusülikooli eelkäijaks oli 1863. aastal asutatud Riia Polütehnilise Instituudi (Rīgas Politehniskais institūts) põllumajandusteaduskond, mis viidi 1919. aastal üle Läti Ülikooli koosseisu. Iseseisvaks kõrgemaks õppeasutuseks sai Läti Põllumajanduse Akadeemia (Latvijas Lauksaimniecības akadēmija) 1939. aastal. 1990. aastal sai ülikool Läti Põllumajandusülikooli nime.

Läti Põllumajandusülikooli rektor on Irina Pilvere. 2013. aastal oli ülikoolil 354 õppejõudu, 778 administratiivtöötajat, 4778 üliõpilast ja 186 doktoranti.


Tappev Tartu

"Tappev Tartu" (1998) on Ilmar Raagi esimene film, mille pikkus on olnud erinev, sõltuvalt montaaživersioonist. Täispika filmiga ei ole siiski tegemist.

Film räägib kahest tudengist, kes leiavad end vastamisi kultuuriministeeriumi salaplaaniga hävitada filmikunst Eesti pinnal.


Wolfgang (Anhalt-Köthen)

Wolfgang (1. august 1492 – 23. märts 1566) oli Askania dünastiast Saksa vürst ja Anhalt-Kötheni vürstkonna valitseja. Ta oli üks esimesi protestantlikke valitsejaid Saksa-Rooma riigis.

Ta oli Anhalt-Kötheni vürsti Waldemar VI ja tema naise Margarete teine (kuid vanim elusolev) poeg.


A Coruña maakond

A Coruña maakond ehk La Coruña maakond (galeegi keeles comarca da Coruña, hispaania keeles comarca de La Coruña) on 3. järgu haldusüksus Hispaanias Galicia loodeosas A Coruña provintsis. See piirneb põhjas Atlandi ookeaniga (Biskaia laht, Kantaabria meri, Ártabro laht), lõunas Ordese maakonnaga, idas Betanzose maakonnaga ning läänes Bergantiñose maakonnaga.

Maakonna pindala on 469,8 km² või 470,7 km² (1,59% Galicia pindalast), elanike arv 389 289 (2008; 13,75% Galicia rahvaarvust).

Maakonna keskus on A Coruña.


Mühlbergi lahing

Mühlbergi lahing oli reformatsiooni ajal suur lahing Mühlbergi juures Saksimaa kuurvürstiriigis, milles Saksa-Rooma riigi katoliiklikud vürstid keiser Karl V juhtimisel alistasid otsustavalt Saksi kuurvürsti Johann Friedrich I ja Hesseni maakrahvi Philipp I juhitava protestantlike vürstide luterliku Schmalkaldeni liidu.


Katariina Tamm

Katariina Tamm (sündinud 2. märtsil 1989) on eesti näitleja.

Katariina Tamm on lõpetanud 2007. aastal Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumi, kus õppis teatriklassis, mida juhendas Lembit Peterson, ning 2011. aastal Turu Kunstiakadeemia nukukunsti erialal. Vahetusüliõpilasena õppis ta Barcelona Teatriinstituudi füüsilise teatri osakonnas. Aastatel 2016–2019 õppis ta Londoni teatrikoolis Royal Academy of Dramatic Artis (RADA), kust sai magistrikraadi.

Aastatel 2011–2016 töötas ta NUKU Teatris näitlejana. Alates 2012. aastast on osalenud teatrirühmituse Frank tegevuses. Inglismaal elades mängis ta teatris New Public. Aastatel 2020–2022 oli Katariina Tamm Von Krahli Teatri näitleja, kuuludes Ekspeditsiooni ja Von Krahli Teatri ühistruppi. 2023. aastast on ta Ekspeditsiooni trupi näitleja.


Ernst I (Anhalt-Dessau)

Ernst I (suri 12. juunil 1516) oli Anhalt-Dessau vürst Askania dünastiast.

Ta oli Anhalt-Dessau vürsti Georg I teine poeg, kuid esimene tema neljanda naise Annaga.


Alice in Chains

Alice in Chains on 1987. aastal moodustatud USA rokkansambel, mis on pärit Washingtoni osariigist Seattle'ist. Bändile panid aluse kitarrist Jerry Cantrell ja laulja Layne Staley, kellega liitusid trummar Sean Kinney ja bassist Mike Starr. Viimase asemele asus 1993. aastal Mike Inez.

Peamiselt seostatakse bändi grungestiiliga, kuid nende muusika sisaldab ka heavy metal'i ja akustikaelemente. Punt on tuntud oma erilise vokaali poolest, mis tihti sisaldab Staley ja Cantrelli omavahelist harmooniat.

Alice in Chains omandas maailmakuulsuse koos grungeliikumisega 1990. aastate algul selliste bändide kõrval nagu Nirvana, Pearl Jam ja Soundgarden. Bänd oli 1990. aastatel üks edukamaid, müües maailmas 35 miljonit albumit, neist üle 14 miljoni USA-s.

Kuigi ametlikult ei ole bänd kunagi laiali läinud, vähenes selle aktiivsus alates 1996. aastast seoses uimastiprobleemidega, mis tipnesid Layne Staley surmaga aastal 2002. Bänd tuli uuesti kokku 2005. aastal ning pärast 14-aastast pausi anti 2009. aastal uue laulja William Duvalliga välja album "Black Gives Way to Blue", mida saatis edu. Järgmise albumi valmimisajaks oli plaanitud aasta 2012 lõpp või 2013 algus.


Anhalt-Plötzkau

Anhalt-Plötzkau oli vürstkond Saksamaal. See loodi kahel korral. Esmakordselt loodi see aastal 1544 seoses Anhalt-Dessau jagunemisega, kuid vürstkond lakkas olemast pärast vürst Georg III surma aastal 1553, mil selle päris Anhalt-Zerbsti vürst.

Teist korda loodi see aastal 1603 seoses ühendatud Anhalti vürstkonna jagunemisega; seekord, et luua suurem vürstkond, liidendati Anhalt-Bernburgi osi. See teine riik kestis aastani 1665, mil vürst Lebrecht jätkas Anhalt-Kötheni vürstina ja Plötzkau tagastati Anhalt-Bernburgi vürstkonnale.


Suitsidoloogia

Suitsidoloogia on teadus, mis uurib enesetappu ehk suitsiidi ja sellega seotut.

Suitsidoloogia rajajaks peetakse prantsuse sotsioloogi Émile Durkheimi, kes 1897. aastal avaldas monograafia "Enesetapp" (originaalpealkirjaga "Le Suicide").

Aastal 1960 asutati Rahvusvaheline Enesetapu Ennetamise Ühendus.


Aini Härm

Aini Härm (sündinud 29. aprillil 1962 Krimmis) on eesti kultuuritegelane.

Ta on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia muusikapedagoogi ja koorijuhi erialal 1986.

Ta on Keskerakonna liige, osalenud kohaliku omavalitsuse valimistel (2005 ja 2009) ja ka Riigikogu valimistel (2011).

Detsembris 2009 valiti ta Kesklinna linnaosa vanemaks.

15. juunil 2011 nimetas Tallinna Linnavalitsus Härmi Tallinna kultuuriväärtuste ameti juhataja ametikohale. Ta koondati sellelt kohalt alates 31. detsembrist 2020.

6. juulist 2011 kuni 2019. aastani oli ta Tallinna Televisiooni nõukogu liige.


Meteoroloogiainstrumendid

Meteoroloogiainstrumendid (ka meteoroloogilised instrumendid, meteoroloogilised mõõteriistad, meteoroloogilised seadmed) on riistad, millega määratakse meteoroloogiliste elementide väärtusi.

Õhu- ja pinnasetemperatuuri mõõdetakse harilikult termomeetriga (enamasti kas vedelik-, bimetall- või elektrilise termomeetriga). Õhutemperatuuri automaatseks registreerimiseks kasutatakse termograafi.

Õhuniiskust mõõdetakse psühromeetriga vm niiskusmõõturitega.

Sademeid mõõdetakse sadememõõturiga.

Tuule kiirust ja suunda määratakse anemomeetri, -graafi ja anemorumbograafiga.

Erinevate kiirguste määramiseks on kasutusel pürheliomeeter, aktinomeeter, püranomeeter, pürgeomeeter, bilansomeeter

Päikesepaiste kestust määrab heliograafiga.

Pilvede kõrgust määratakse nt pilootpallide, prožektorite ja fotoelektriliste registreerijatega

Polüfunktsionaalsete meteoroloogiainstrumentide hulka kuuluvad burromeeter ja ilmakivi.


Elva puhkpilliorkester

Elva puhkpilliorkester on 1911. aastal Elvas asutatud puhkpilliorkester. Orkestri dirigent on Ülo Laanesaar.


Reparatsioon

Reparatsioon (ladina keeles reparātio 'taastamine, kordaseadmine') ehk sõjahüvitis on sõja võitnud riigile tekitatud kahjude või vigastuste täielik või osaline hüvitamine sõja kaotanud riigi poolt. Tasutakse rahas, kaupadega või muude väärtustega reeglina rahulepingus kindlaksmääratud koguses ja tähtaegadel.


Harry Kurschat

Harry Kurschat (28. veebruar 1933 Neuköllni linnarajoon, Berliin – 21. jaanuar 2022) oli Saksamaa ühendvõistkonna ja Lääne-Saksamaa poksija.

Kurschat oli kokku kolmekordne Lääne-Saksamaa meister kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1953–1954 ja 1956.

Kurschat sai Saksamaa ühendvõistkonna eest võisteldes kergekaalus (kuni 60 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Richard McTaggartile (Suurbritannia).

Kurschat võitis Lääne-Saksamaa eest võisteldes kergekaalus (kuni 60 kg) 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

Kurschat poksis veebruarist 1958 kuni maini 1964 elukutselisena ning pidas kokku 34 kohtumist. Ta võitis neist 29 (neist 23 nokaudiga), kaotas 3 (neist 1 nokaudiga) ja viigistas 2 kohtumist.


Anhalt-Köthen

Anhalt-Kötheni vürstkond on esinenud kahel korral. Esimene riik loodi aastal 1396, kui Anhalt-Zerbst jagunes Anhalt-Dessauks ja Anhalt-Kötheniks. Esimene riik kestis aastani 1552, kui selle päris Anhalt-Dessau.

Teist korda loodi riik aastal 1603, kui taas kord jagunes Anhalt-Zerbst. Seoses vürst August Ludwigi surmaga aastal 1774 vürstkond jagunes, loodi uus riik Anhalt-Pleß.

1806. aastal sai Anhalt-Köthen hertsogkonnaks. Seoses hertsog Heinrichi surmaga 1847. aastal hääbus Anhalt-Kötheni liin ja riigi päris Anhalt-Dessau hertsog.


Austraalia karjakoer

Austraalia karjakoer on koeratõug, mis loodi 19. sajandil Austraalias veiste ajamiseks.

Tõu eellased aretas Uus-Lõuna-Walesis elav farmer Thomas Hall, kes ristas oma vanemate kodumaakonnast Northumberlandist pärit karjakoeri dingodega, keda ta oli taltsutanud. Neid koeri tunti Hallsi heeleritena. Pärast Halli surma aastal 1870 levisid tema koerad pereringist laiemasse avalikkusesse ning neist aretati kaks tänapäeval tuntud tõugu: austraalia karjakoer ja austraalia tömbisabaline karjakoer.

Austraalia karjakoer on keskmise suurusega lühikarvaline koer, keda esineb kahes põhivärvis. Tema karvastikus on valge põhivärvuse seas suhteliselt ühtlaselt jaotunud pruunid või mustad karvad, mis jätab mulje n-ö punasest või sinisest koerast. Tulenevalt tema kombest karjaajamisel veiseid kannast näksata kutsutakse teda ka heeleriks (heeler – inglise keeles kannustaja).

Nagu ka teised karjakoerad, on austraalia karjakoer väga energiline, kiire taibu ja iseseisva mõtlemisega. Ta on kergesti treenitav, eriti kui seda teha koera jaoks huvitaval ning väljakutseid pakkuval moel. Algselt aretati seda tõugu karja ajama hammustamise abil ja nii võib ta kannast näksata jooksvaid lapsi. Ta kiindub tugevasti oma omanikesse ja võib olla väga kaitsva käitumisega. Karva hooldamiseks piisab harjamisest. Enamlevinud terviseprobleemid on kurtus ja progresseeruv pimedus (mõlemad pärilikud haigused) ning õnnetusjuhtumitest tulenevad vigastused. Muus osas on see tõug võrdlemisi terve, elades keskmiselt 12–14-aastaseks. Tänapäeval kasutatakse austraalia karjakoeri palju rohkematel aladel kui vaid karjaajamine, näiteks koerasportides ja juhtkoertena.


Herbert Schilling

Herbert Schilling (20. juuni 1930 Frankfurt – 24. oktoober 2004 Frankfurt) oli Saksamaa ühendvõistkonna ja Lääne-Saksamaa poksija.

Schilling oli kahekordne Lääne-Saksamaa meister I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) aastatel 1951–1952.

Schilling osales Saksamaa ühendvõistkonna eest võisteldes I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Schilling võitis Lääne-Saksamaa eest võisteldes I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 10. Euroopa meistrivõistlustel (Varssavi, 1953) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

Schilling poksis novembrist 1957 kuni septembrini 1963 elukutselisena ning pidas kokku 34 kohtumist. Ta võitis neist 14 (neist 9 nokaudiga), kaotas 17 (neist 9 nokaudiga) ja viigistas 3 kohtumist.


Laura Asadauskaitė-Zadneprovskienė

Laura Asadauskaitė-Zadneprovskienė (sündinud 28. veebruaril 1984) on Leedu viievõistleja, olümpiavõitja.

Asadauskaitė on abielus Andrejus Zadneprovskisega. Ta jättis 2010. aasta hooaja vahele, sest neil sündis laps.

Asadauskaitė võitis Londoni olümpiamängudel 2012. aastal kaasaegses viievõistluses kuldmedali.


Abegondo vald

Abegondo vald on kohaliku omavalitsuse üksus Hispaanias Galicia piirkonnas A Coruña provintsis A Coruña maakonnas 23 km A Coruñast edelas ja 547 km kaugusel Madridist. Ta piirneb põhjas Bergondo vallaga, kirdes Berganzose vallaga, idas Oza dos Ríose vallaga, kagus Cesurase vallaga, lõunas Mesía vallaga, edelas Ordese vallaga, läänes Carrali vallaga ja loodes Cambre vallaga.

Valla pindala on 83,9 km².

Valla keskus on San Marco, mis asub Abegondo kihelkonnas.


Abegondo kihelkond

Abegondo kihelkond ehk Santaia de Abegondo on kihelkond Hispaanias Galicias A Coruña provintsis A Coruña maakonnas Abegondo vallas.

Aastal 2006 oli kihelkonnas 709 elanikku (361 naissoost ja 348 meessoost. Aastal 2004 (rahvaloendus) oli elanike arv 685 (353 naissoost ja 332 meessoost) aastal 1999 oli see 588.

Kihelkonna kirik on Abegondo Santa Eulalia kirik, mis asub O Adros.

Kihelkonna asula San Marco on Abegondo valla keskus.


Dieter Wemhöner

Dieter Wemhöner (sündinud 18. augustil 1930 Berliinis) on Saksamaa ühendvõistkonna ja Lääne-Saksamaa endine poksija.

Wemhöner oli kolmekordne Lääne-Saksamaa meister II keskkaalus (kuni 75 kg) aastatel 1952–19544.

Wemhöner osales Saksamaa ühendvõistkonna eest võisteldes II keskkaalus (kuni 75 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Boris Nikolovile (Bulgaaria) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Víctor Zalazarile (Argentina) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Wemhöner võitis Lääne-Saksamaa eest võisteldes II keskkaalus (kuni 75 kg) 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 12. Euroopa meistrivõistlustel (Praha, 1957), pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Gennadi Šatkovile (NSV Liit) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Wemhöner poksis märtsist 1957 kuni detsembrini 1961 elukutselisena ning pidas kokku 43 kohtumist. Ta võitis neist 36 (neist 8 nokaudiga), kaotas 4 (neist 1 nokaudiga) ja viigistas 3 kohtumist.


San Marco

San Marco on itaalia keeles evangelist Markuse, paavst Marcuse ja veel mitme pühaku nimi.

San Marco, Milano asum San Marco ehk San Marcos, asula Hispaanias Galicias, Abegondo valla keskus


Majandamine

Majandamine on majandusüksuse sihipärane tegevuse korraldamine.

Tuntud majandamise meetodid on isemajandamine ja eelarveline majandamine.


Doos

Doos ehk ravimidoos (kr sõnast dosis 'annus') ehk annus ehk ravimiannus on harilikult ühekordseks kasutamiseks määratav kindel kogus ravimit.

Saab eristada letaalset ehk surmavat doosi, maksimaalset ja minimaalset doosi (vastavalt suurim ja vähim soovitatav), toksilist doosi ning efektiivset (mõju avaldavat) doosi.


Triangulatsioon

Triangulatsioon on geodeesias plaanilise geodeetilise alusvõrgu punktide koordinaatide määramise meetod, mis seisneb selles, et maastikul kujutatakse üksteisega külgnevate kolmnurkade süsteemi ning mõõdetakse kõikide nende kolmnurkade nurgad ja süsteemi baasjoone pikkus.


Salis

Salis võib tähendada mitut asja. Salis on Salatsi linna ja Salatsi jõe saksakeelne nimi. Salis on perekonnanimi. Rodolphe Salis Indrek Salis


Limonka

Limonka (vene Лимонка) on Venemaa ajaleht. Leht ilmub aastast 1994. Leht on tuntud kriitilise suhtumise poolest võimudesse. Peatoimetaja on Eduard Limonov, tuntumaid kaastöölisi Vladimir Linderman, Zahhar Prilepin jt.


Nii ja Naa

Nii ja Naa on Jõgeva maakonnas Põltsamaal tegutsev segarahvatantsurühm. Rühm tegutseb Põltsamaa Kultuurikeskuse juures.


Popkultuur

Popkultuur ehk massikultuur on isikupäratu maitsega tarbijale mugandatud vaimne ja aineline kultuur.

Popkultuur muutus sotsiaalseks nähtuseks pärast II maailmasõda, kui tarbekaubatoodang oluliselt suurenes ja massikommunikatsioonivahenditega (algul eriti televisiooni kaudu) sai kiiresti levitada tekkivat ajaviitelist kunsti.


Luc Abalo

Luc Abalo (sündinud 6. septembril 1984 Ivry-sur-Seine'is) on Prantsusmaa käsipallur, kahekordne olümpiavõitja ja maailmameister.

Ta esindab Prantsusmaad käsipallikoondises 2005. aastast alates ning kuulus ka 2008. aasta suveolümpiamängude ja 2012. aasta suveolümpiamängude käsipalliturniiril esikoha võitnud koondisse.

Ta on mitmekordne Euroopa meister, klubikäsipalli maailmameister, klubikäsipalli Euroopa karika võitja, mitmekordne Hispaania meister, Prantsusmaa meister, Hispaania karika võitja.

Luc Abalo vanemad on Togost pärit.

Abalo mängib Hispaania klubis BM Ciudad Real.


Charles de Bourbon

Charles Louis Edmond de Bourbon (18. juuni 1929 Neuilly-Saint-Front – 21. detsember 2008) oli Prantsusmaa trooninõudleja alates 1960. aastast Charles XII ja Poitiers' krahvina.

Ta oli Karl Wilhelm Naundorffi järglane. Tema vanemad olid Berry hertsog Charles ja Marie Babron, kes abiellusid kolm aastat pärast tema sündi.

20. augustil 1951 abiellus ta Jacqueline Lucienne Bruniga (1930–1982), abielu lahutati 29. septembril 1976.

24. detsembril 1986 abiellus ta Paulette Renee Divoux'ga. Nende poeg Hugues-Charles-Guy sündis 1974. aastal ehk enne eelmise abielu lahutamist.

Karl Wilhelm Naundorffi järglastel on Seine'i tribunali otsusega 26. novembrist 1913 õigus kanda Bourboni perekonnanime, ilma et sellega tunnustataks nende dünastilisi pretensioone.


Vassili Väinloo

Vassili Väinloo (enne eestistamist Vassili Velsvebel; 25. detsember 1910 Reo, Pihtla vald – 16. november 1987 Tartu) oli eesti õigeusu vaimulik.

Ta lõpetas 1930. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi, 1935. aastal Petseri vaimulik seminari ja 1937. aastal Tallinna Pedagoogiumi. Aastal 1937 pühitseti ta alul diakoniks, seejärel (14. novembril 1937) preestriks.

Ta oli aastatel 1937–1940 Sindi Jumalailmumise koguduse preester ja kooliõpetaja (Sindis). Aastatel 1941–1947 oli ta Kilingi Püha Nikolai koguduses preestriks (ja aastatel 1941–1944 ka õpetajana Kilingi-Nõmme algkoolis), hooldades samal ajal Mõisaküla Püha Vaimu kogudust. Aastatel 1947–1987 oli ta Häädemeeste Issandamuutmise koguduse preester, lisaks hooldas ta aastatel 1952–1987 Treimani Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse kogudust, aastatel 1953–1987 Laiksaare Ristija Johannese kogudust, aastatel 1966–1987 Tahkuranna Jumalasünnitaja Uinumise kogudust. Vahepealsetel aastatel hooldas ta ka Tõstamaa lähedasi kogudusi: aastatel 1961–1966 Seli-Tõstamaa Püha Vassilius Suure kogudust, aastatel 1962–1966 Pootsi-Kõpu Püha Kolmainu kogudust ja aastatel 1963–1964 Tõhela-Murro Ristija Johannese kogudust.

Vassili Väinloo suri 1987. aastal Tartus Maarjamõisa haiglas. Ta on maetud Häädemeeste õigeusu kalmistule.


Fail:Häädemeeste keskkool, heakorrakonkursi võitja 2005. Alumisel sildil võib näha kooli logo raamatu ja laevaga, 11. august 2012.jpg


Palamuse O. Lutsu Kihelkonnakoolimuuseum

Palamuse O. Lutsu Kihelkonnakoolimuuseum on kihelkonnakooli elu tutvustav muuseum Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.

Praeguse muuseumi asupaik, Palamuse kihelkonnakooli hoone ja köster Aleksander Georg Nieländeri eluruumid valmisid 1873. aastal, kool tegutses seal 1975. aastani. 5. jaanuaril 1987 avati seal muuseum, milles eksponeeritakse 19. sajandi lõpu kihelkonnakooli elu Oskar Lutsu jutustuse "Kevade" kaudu.

Hoones korraldatakse praegu ka näitusi ning hoones ja selle ümbruskonnas kontserte ja teatrietendusi.


Päikesepuri

Päikesepuri (inglise solar sail) kujutab endast teatud kosmoseaparaadi käitursüsteemi (inglise spacecraft propulsion), mis kasutab tähelt lähtuva valguse kiirgusrõhku (nimetatakse ka Päikese rõhuks), tõukamaks suuri üliõhukesi peegleid suurtele kiirustele.

Valguspurjesid võib tõugata ka nende tegevusulatust ületava energiakiire abil, mis kujutab endast rangelt võttes pigem kiire- kui päikesepurjetamist.


Tarkvõrk

Tarkvõrk (inglise smart grid) on elektrivõrk, mis kasutab tarkvara ja sidetehnikat tarkvõrgus osalejate vaheliseks teabevahetuseks.

Tarkvõrgus osalejad võivad olla elektritootjad, -edastajad, -arveldajad, -tarbijad ja seadmeteenindajad. Osalejad seotakse elektri- ja andmesidevõrgu kaudu ühtsesse süsteemi, tagades nende kõigi vahel kahesuunalise digitaalse andmeside ning kahesuunalise energiavoo.

Lihtsustatult mõeldakse elektri tarkvõrgu all elektri tootmise ja jaotamise automaatikasüsteemi.

Tarkvõrgus saab rakendada ulatuslikku energia hajatootmist, optimeerida energiakasutust, vähendada kulusid ning suurendada töökindlust ja energia ostu-müügitehingute läbipaistvust.


Tark tolm

Tark tolm ehk arupuru (inglise smart dust) on suurest kogusest tillukestest mikroelektromehaanilistest süsteemidest (MEMS) koosnev kujuteldav süsteem, kuhu võivad näiteks kuuluda paljud traadita juhitavad andurid, robotid või muud seadmed, ning mida kasutatakse teatud ülesannete täitmiseks (peamiselt signaalide registreerimiseks) teatud piirkonnas.


Elektroonikatööstus

Elektroonikatööstus on elektroonikaseadmete tootmisega tegelev tööstusharu.

See tekkis 20. sajandil ja on tänapäevaks kasvanud globaalseks tööstusharuks, mille väärtus on palju miljardeid dollareid. Näiteks ainuüksi tarbeelektroonika valdkonna käibeks hinnati 2018. aastal ligi 300 miljardit USA dollarit.

Näiteks Ericsson Eesti AS toodab aastas mobiilside tugijaamu ja muud kuni 1,3 miljardi euro mahus ja annab kuni 15% Eesti ekspordist. Eesti tööjõust on seal hõivatud vaid umbes 0,25%. Selle juures aga impordib elektroonikatööstus peaaegu kõik kasutatavad elektroonikakomponendid ja muud kasutatavad tooted. Kohaliku tulu moodustab peamiselt vaid töötajate palgatulu ja maksud, mis hinnanguliselt ei ületa mõnd protsenti tootmismahust.


Eksekutsioon

Eksekutsioon on otsuse täideviimine. Kõige sagedamini nimetatakse eksekutsiooniks surmanuhtluse täideviimist (hukkamine) või mõne muu kehalise karistuse täideviimist.


Olav Kärt

Olav Kärt (sündinud 4. jaanuaril 1948 Imavere vallas) on eesti loomakasvatusteadlane.

Ta lõpetas aastal 1963 Imavere 8-klassilise kooli ja aastal 1967 Gagarini-nimelise näidissovhoostehnikumi. Aastal 1972 lõpetas ta Eesti Põllumajandusakadeemia zootehnika erialal.

Ta töötas aastatel 1972–1973 Adavere näidissovhoosis zootehnikuna, aastatel 1973–1976 Hellenurme kolhoosis peazootehnikuna, aastatel 1976–1980 oli ta Vabariikliku Jõusööda Kesklaboratooriumi asedirektor. Aastatel 1980–1982 oli ta EPA aspirant, ta kaitses aastal 1983 põllumajandusteaduste kandidaadi väitekirja. Aastatel 1982–1985 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu Asjadevalitsuse põllumajandusnõunik. Aastal 1996 kaitses ta põllumajandusteaduste doktori väitekirja (Eesti Põllumajandusülikoolis) Aastatel 1986–1992 oli ta Põllumajandusministeeriumi (teaduse) osakonnajuhataja. Aastatel 1992–1994 oli ta EPMÜ põllumajandusloomade söötmise kateedri juhataja ja professor, aastatel 1994–2004 EPMÜ Loomakasvatusinstituudi direktor ja professor. Aastatel 2005–2011 oli ta Eesti Maaülikooli Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi professor. Aastast 2011 on ta Eesti Maaülikooli Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi söötmise osakonna (osalise koormusega) vanemteadur.

Ta on õpetanud põllumajandusloomade söötmist ja teadustöö metodoloogiat. Ta on uurinud veiste söötmist ja vatsafüsioloogiat. Ta on uurinud ka piima kvaliteeti ja selle seost toitumisega. Ta on avaldanud üle saja teaduspublikatsiooni.

Ta oli aastatel 1992–2001 Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi asepresident, aastatel 1998–2001 oli ta Eesti Vabariigi teadus- ja arendusnõukogu liige ja aastatel 1995–2005 oli ta Eesti Vabariigi kõrghariduse hindamise nõukogu liige. Ta kuulus Eesti delegatsiooni Eesti ÜRO toidu ja põllumajanduse organisatsiooni (FAO) liikmeks vastuvõtmisel.


Team Fortress 2

Mäng on tehtud järjena 1996. aastal ilmunud "Quake'i" modile "Team Fortress" ja selle 1999. aasta uusversioonile. Mäng avaldati osana videomängukogumikust "The Orange Box" 10. oktoobril 2007 Windowsile ja Xbox 360-le. Playstation 3 versioon ilmus 11. detsembril 2007. 8. aprillil 2008 ilmus mäng kogumikust eraldi Windowsi jaoks. 2010. aasta 10. juunil lisati toetus OS X-ile ja 2013. aasta 14. veebruaril Linuxile. 2022 märtsikuus oli mängus korraga keskmiselt 72 811 inimest.

Mängus "Team Fortress 2" saavad mängijad valida kahe meeskonna ja üheksa tegelaskuju vahel ning mitmesuguste mänguviiside vahel, sh lipu vallutamine ja mäekuningas. Mängu arendust juhtisid John Cook ja Robin Walker, kes olid ka esimese "Team Fortressi" autorid. Mäng kuulutati välja 1998. aastal. See pidi algul sisaldama palju realistlikumat kunsti(graafika)stiili ja mängitavust, kuid pikale veninud üheksa-aastase arendustsükli käigus see plaan tühistati. Mängu lõppversioonis võis näha koomiksite ja animafilmide omaga sarnanevat graafikastiili, mis oli inspireeritud J. C. Leyendeckeri, Dean Cornwelli ja Norman Rockwelli töödest ning kasutas Valve'i Source'i mängumootorit.

"Team Fortress 2" on kriitikutelt saanud tunnustust omapärase kunstistiili, mängitavuse, huumori ja tegelaskujude unikaalse kasutamise eest eksklusiivselt mitmikmänguks mõeldud mängus. Valve lisab endiselt aktiivselt mängu uut sisu, sh kaarte, esemeid, mänguviise, millest osa on ka fännide loodud. 23. juunil 2011 muudeti mäng tasuta mängitavaks ning lisati mikromaksed unikaalsete mängusiseste esemete omandamiseks. Samas uuenduses lisati mängu ka "leiusüsteem", mis laseb tasuta mängivatel mängijatel juhuarvugeneraatoril põhineva süsteemi alusel perioodiliselt "leida" mängusiseseid esemeid.


Mühlberg

Mühlberg on linn Elbe-Elsteri kreisis, Brandenburgi edelapiiril Saksamaal. Linn paikneb Elbe paremkaldal, umbes poolel teel Riesa (lõunas) ja Torgau (loodes) vahel. See asub umbes 60 km Leipzigist idas. Mühlbergi linnaosad (saksa Ortsteile) on Mühlberg, Altenau, Brottewitz, Fichtenberg, Koßdorf ja Martinskirchen.


Buber

Buber on mitme inimese perekonnanimi ja vähemalt ühe taevakeha nimetus.

Perekonnanimena Margarete Buber-Neumann (1901–1989) Martin Buber (1878–1965) Paula Buber (1877–1958) Salomon Buber (1827–1906)

Taevakeha nimetusena 16355 Buber


Malle Talvet-Mustonen

Malle Talvet-Mustonen (sünni- ja tõlkijanimi Malle Talvet; sündinud 16. detsembril 1955 Pärnus) on eesti tõlkija, luuletaja ja diplomaat. 2012–2016 oli ta Eesti suursaadik Iisraelis.


Lääne-Euroopa Liit

Lääne-Euroopa Liit (inglise Western European Union, WEU; prantsuse Union de l'Europe occidentale, UEO) oli 1955–2011 tegutsenud sõjalis-poliitiline konsultatiivne rahvusvaheline organisatsioon, mille ülesandeks oli viia ellu Brüsseli pakti riigikaitselisi seisukohti külma sõja ajal.

Asutamise peamine mõte oli võimaldada Teises maailmasõjas lüüa saanud Saksamaa ühel osal Saksa Liitvabariigil ja Itaalial kiiremini integreeruda Euroopa julgeolekuküsimuste arutamisse. WEU asutati tähtajaliselt 50 aastaks. Kuna täisliikmeteks said olla vaid NATO liikmed, mõeldi välja WEU liikmeskonna komplekteerimise mitmeastmeline süsteem. Asutajaliikmed olid Belgia, Holland, Itaalia, Luksemburg, Prantsusmaa, Saksamaa ja Suurbritannia. 1990. aastal ühinesid Hispaania ja Portugal ning 1995 Kreeka. Hilisemad NATO liikmed Island, Norra, Poola, Tšehhi, Türgi ja Ungari said hääleõigusliku assotsieerunud liikme staatuse. Euroopa Liidu Maastrichti otsusega (1991) Euroopa Liidu ja WEU koostöö kohta kutsus WEU oma Rooma otsusega (1992) ülejäänud Euroopa Liidu liikmesmaad Austria, Iirimaa, Rootsi, Soome ja Taani vaatlejateks.


Multilateraalne Investeeringute Garanteerimise Agentuur

Multilateraalne Investeeringute Garanteerimise Agentuur (ka Mitmepoolne Investeeringute Garanteerimise Organisatsioon; inglise Multilateral Investment Guarantee Agency, lühendina MIGA) on rahvusvaheline finantseerimisasutus, mis pakub poliitilise riski kindlustuse garantiisid, et aidata investoritel kaitsta arengumaadesse tehtavaid otseinvesteeringuid poliitilise riski vastu.

MIGA on Maailmapanga Grupi liikmesasutus, mille peakorter asub Ameerika Ühendriikides Washingtonis. MIGA asutati aastal 1988 Maailmapangale alluva investeeringute kindlustuse asutusena, aitamaks investoritel hallata poliitilisi ja muid mitteärilisi riske, et nad saaksid arengumaadesse turvaliselt investeerida.


Rahvusvaheline Arenguassotsiatsioon

Rahvusvaheline Arenguassotsiatsioon (inglise International Development Association, lühendina IDA) on rahvusvaheline finantseerimisasutus, mis pakub soodustingimustel laene maailma kõige vaesematele arengumaadele. IDA on Maailmapanga Grupi liikmesasutus, mille peakorter asub Ameerika Ühendriikides Washingtonis. IDA asutati aastal 1960 täienduseks olemasolevale Rahvusvahelisele Rekonstrueerimis- ja Arengupangale, et anda laene arenguriikidele, mille kogurahvatulu on teistega võrreldes väikseim, mille krediidivõimelisus on nõrk või kus keskmine sissetulek inimese kohta on madalaim. Rahvusvahelist Arenguassotsiatsiooni ja Rahvusvahelist Rekonstrueerimis- ja Arengupanka koos tuntakse Maailmapangana, kuivõrd neil kahel organisatsioonil on ühine tegevjuhtkond ja ühised töötajad.


Rahvusvaheline Finantskorporatsioon

Rahvusvaheline Finantskorporatsioon (ka Rahvusvaheline Rahanduskorporatsioon, inglise International Finance Corporation, lühendina IFC) on rahvusvaheline finantseerimisasutus, mis pakub investeerimis-, nõustamis- ja varahaldusteenuseid edendamaks arengumaades erasektori arengut. IFC on Maailmapanga Grupi liikmesasutus, mille peakorter asub Ameerika Ühendriikides Washingtonis. IFC asutati aastal 1956 Maailmapanga Grupi erasektori haruna eesmärgiga edendada majandusarengut investeerimise kaudu rangelt kasumit teenivatesse ja äriprojektidesse, mis aitaksid kaasa vaesuse vähendamisele ja elavdaksid arengut.


Investeeringute Vaidluste Lahendamise Rahvusvaheline Keskus

Investeeringute Vaidluste Lahendamise Rahvusvaheline Keskus (ka Investeerimisvaidluste Lahendamise Rahvusvaheline Keskus, inglise International Centre for Settlement of Investment Disputes, lühendina ICSID) on rahvusvaheline arbitraažiasutus, mis toetab rahvusvaheliste investorite vahelisi vahekohtumenetlusi ja nendevaheliste õigusvaidluste lahendamist. ICSID on Maailmapanga Grupi liikmesasutus, mille peakorter asub Ameerika Ühendriikides Washingtonis.

ICSID asutati aastal 1966 mitmepoolse, vaidluste lahendamisele spetsialiseerunud asutusena, soodustamaks investeeringute rahvusvahelist liikumist ja leevendamaks mitteärilisi riske.


Mitmepoolne Investeeringute Garanteerimise Organisatsioon

suunaMultilateraalne Investeeringute Garanteerimise Agentuur


Investeeringute Tagamise Mitmepoolne Agentuur

suunaMultilateraalne Investeeringute Garanteerimise Agentuur


Investeerimisvaidluste Lahendamise Rahvusvaheline Keskus

suunaInvesteeringute Vaidluste Lahendamise Rahvusvaheline Keskus


Võimsustegur

Võimsustegur on elektrotehnikas vahelduvvooluahela aktiivvõimsuse P ja näivvõimsuse S suhe. Kui ahela faasides on pinge ja vool siinuselised, siis võrdub võimsustegur faasipinge ja faasivoolu vahelise faasinihke φ koosinusega (cos φ): \text{cos}\, \varphi = \frac {P}{S }. Võimsustegur on ühikuta suurus, mille väärtus on vahemikus 0...1.

Kui elektrivõrku on ühendatud puhtaktiivse iseloomuga elektritarvitid (nt takistusküttekehad, hõõglambid), siis on võimsustegur 1 ja elektrivõrgus kantakse üle ainult aktiivenergiat. Induktiivse või mahtuvusliku iseloomuga tarvitite (mootorid, trafod, kondensaatorid) puhul on võimsustegur väiksem kui 1. Sel juhul kantakse lisaks koormusel eralduvale aktiivenergiale võrgus üle ka reaktiivenergiat, mis kasulikku tööd ei tee, kuid koormab ülekandeliine lisavooluga, kutsudes esile täiendavat ülekandekadu ja raskendades lülitusaparaatide tööd. Seetõttu on võrgu optimaalse toimimise seisukohast kasulik reaktiivse iseloomuga tarvitite juures nende reaktiivvõimsust kompenseerida; seda toimingut nimetatakse võimsusteguri parandamiseks.

Võimsusteguri parandamiseks ühendatakse induktiivse iseloomuga tarvititega paralleelselt mahtuvuslik koormus kondensaatorpatarei näol. Sel juhul liigub reaktiivenergia lokaalselt nende kahte erinevat tüüpi koormuse vahel ning võrgust kantakse sellele tarvitite grupile üle peamiselt aktiivenergiat. Majanduslikest kaalutlustest lähtuvalt püütakse hoida cos φ vahemikus 0,8...1.


Ristimiskivi

Ristimiskivi (ka ristimisnõu) on liivakivist, lubjakivist, graniidist või malmist valmistatud suurem nõu ristimisvee jaoks. Hõbedast või messingist valmistatud varianti nimetatakse ristimisvaagnaks.

Ristimiskivi on üks olulisemaid esemeid kirikus.


Lumeinimene

Lumeinimene (Himaalajas jeti, Kaukaasias almast) on väidetavalt inimeselaadne karvane olend, keda arvatakse elavat Himaalaja, Pamiiri ja Kaukaasia raskesti läbipääsetavates kohtades.

Lumeinimese olemasolu kohta puuduvad teaduslikult veenvad tõendid.


Kotermann

Kotermann (mugandus saksa sõnast Klabautermann; saksa keeles ka Klabotermann, Kalfatermann, Klabattermann, Klabader; eesti keele murretes ka poterman, kirderannikumurdes laevahaldjas) on folklooris Põhja- ja Läänemere, sh eesti meremeeste uskumustes laevahaldjas, kes kaitseb laeva ning kuulutab ette selle hukku.


Uhka

Uhka on Põltsamaa Kultuurikeskuse naisrahvatantsurühm. Rühm alustas tegevust 1972. aastal õpetajate rühmana.


Kummitus

Tont on mütoloogias ebamäärane vaim ja kollitav olend.

Nimetus "kummitus" on pärit Kirde-Eestist rannikumurdest (kirdemurdest) ja trükisõna kaudu üldistunud terminiks. Kummituse sünonüümidena on kasutusel sõnad tont ja tont, murretes ka nägemine, Hiiumaal õudasi, Mulgi murdes tont.

Mõnikord on tont koondnimetus sellistele vaimudele ja nende inimkujulisele ilmumisele, kes pole müütilist päritolu ega kuradi moondekujud. Sellises tähenduses on sünonüümina kasutusel ka sõna Tont..

Viiteid kummitustele esineb paljude maailma rahvaste müütides ja religioossetes tekstides, sealhulgas selliste hõimude omades, kellel pole selgelt väljakujunenud religiooni.

Kummituste uurimine algas siis, kui ratsionalistlik maailmavaade hakkas kõrvale tõrjuma sellele eelnenud mütoloogilist maailmavaadet. Arst John Ferriar (1761–1815) avaldas 1813 "Essee kummituste teooriast", milles väitis, et kummitused on lihtsalt optilised illusioonid. 1845 avaldas prantsuse arst ja psühhiaater Alexandre Jacques Franois Brire de Boismont (1797–1881) "Hallutsinatsioonidest ehk kummituste, unenägude, ekstaasi, magnetismi ja uneskõndimise ratsionaalne ajalugu", milles väitis, et kummituste nägemise põhjuseks on hallutsinatsioonid.

Kummitustele ei ole ühest selgitust. Lisaks hallutsinatsioonidele ja illusioonidele võivad juttudele kummitustest alust anda muu hulgas miraažid, legendid ja teadlikud müstifikatsioonid. Kuulujuttude levides võib tekkida olukord, kus keegi ei ole ise kummitust näinud, aga kõik on veendunud selle olemasolus, sest oma sõnul on kõik kuulnud selle olemasolust usaldusväärse inimese käest, kellele seda olevat rääkinud kummituse oma silmaga nägija.

Kummituste väljakutsumist ja nendega suhtlemist nimetatakse spiritismiks. Surnute vaimude väljakutsumist nimetatakse nekromantiaks.

Poltergeist on niisugune kummitus, kes suudab füüsiliselt liikuma panna materiaalseid objekte.


Igavene Juut

Igavene Juut on hiliskeskaegse kristliku legendi järgi Jeruusalemma kingsepp Ahasveerus, kes peab kuni maailma lõpuni vahetpidamata rändama, sest selline karistus sai talle osaks selle eest, et ta ei lubanud Jeesusel Kolgata teel oma maja ees puhata.


Xavier Montsalvatge

Xavier Montsalvatge i Bassols (11. märts 1912 – 7. mai 2002) oli Hispaania helilooja, muusikakriitik ja õppejõud. Ta oli üks mõjukamaid isikuid 20. sajandi Kataloonia muusikaelus.

Tema heliloomingu stiil muutus tema elu jooksul korduvalt. 1940ndatel oli ta mõjutatud Richard Wagneri muusikast ja kasutas oma loomingus kaksteisthelitehnikat, mida leiab sellel perioodil palju ka teiste kataloonia heliloojate muusikast. 1950ndatel alanud tihe suhtlemine prantsuse heliloojate Olivier Messiaeni ja Georges Auriciga viis oluliste muutusteni tema loomingus. Ta hakkas kirjutama vabapolüfoonilist muusikat. Montsalvatge elu lõpupoolel kirjutatud teosed on mõjutatud avangardismist. Montsalvatge rikkalikus loomingus leiab nii oopereid, orkestriteoseid kui ka kammermuusikat.


Leviathan

Leviathan (kasutatud ka nimekujusid Leviaatan, Leviatan) on Vanas Testamendis ja Talmudis hiiglaslik merekoletis (kujutatud krokodilli, mao ja draakonina), kes kehastab kaost ja jumalavastast jõudu.

Samalaadset mandrikoletist nimetatakse Behemothiks (eesti Piiblis ka Peemot).


Fonsomme

Fonsomme (endise nimega Fonsommes) on 533 elanikuga asula ja vald Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Aisne'i departemangus. Fonsomme'is asub Somme'i jõe lähe.

Linna territoorium asub 82–131 meetri kõrgusel üle merepinna.


Leviathan (täpsustus)

Leviathan on Vanas Testamendis ja Talmudis hiiglaslik merekoletis. "Leviathan" on Thomas Hobbesi raamat. "Leviathan" on Boriss Akunini raamat. "Leviathan" on Andrei Zvjagintsevi mängufilm. Leviathan on langenud ingel. ...


Lehti Kostabi

Lehti Kostabi (sündinud 18. juunil 1953 Tartus) on eesti tantsija ja koreograaf, kes on spetsialiseerunud flamenkole ja mustlastantsule.

Lehti Kostabi isa Heino Kostabi oli muusikaõpetaja Tartu Muusikakoolis.

Kostabi on flamenko- ja mustlastantsu esitaja ja õpetaja alates 1991. aastast. Koos Claudia Ševtšenko ja Evi Pihlaga loetakse teda flamenkokultuuri Eestisse toojaks. Lehti Kostabil on olnud arvukalt õpilasi nii mustlastantsu- kui ka flamenkokursustel Eestis ja Soomes, enamik Eesti flamenkoõpetajatest on olnud Lehti Kostabi õpilased.


Salatsi jahisadam

Salatsi jahisadam (läti keeles Salacgrīvas jahtu osta) on jahisadam Salatsi linnas Loode-Lätis, Salatsi jõe suudmes paremkaldal. Sadam paikneb nii, et jahtidel on kerge siseneda ja väljuda ning nad ei sega kaubalaevade liiklust ja hooldust Salatsi sadamas. Jahisadamas on 40-meetrine kai, mille äärde jääb 40 paadikohta. Sadamas võivad silduda jahid, mille süvis on kuni 2,5 m.

Salatsi jahisadam on avatud 1. maist 30. septembrini.


Radikaalinitsiaator

Radikaalinitsiaator on keemiline aine, mille molekul kergesti laguneb radikaalideks (homolüüs) ja käivitab (initsieerib) radikaalreaktsiooni.

Radikaalpolümerisatsiooni initsieerimine peroksiididega.

Orgaanilised peroksiidid annavad kergesti kaks hapniktsentriga radikaali, mis on ebastabiilsed ja võivad omakorda transformeeruda süsiniktsentriga radikaalideks.

Asoühendid (R-N=N-R') kuumutamisel või UV-kiirguse toimel annavad kergesti kaks süsiniktsentriga radikaali ja eraldub gaasiline lämmastik.

Radikaalinitsiaatorid nagu asoühendid ja orgaanilised peroksiidid on ebastabiilsed ained ja tuleb hoida külmikus. Nende kasutamisel tuleb olla ettevaatlik, kuna kergesti võib toimuda plahvatus.