Meriliiliad

Meriliiliad ehk krinoidid (Crinoidea) on okasnahksete hõimkonda varsokasnahksete alamhõimkonda kuuluvate mereloomade klass. Kõik tänapäevased meriliiliad kuuluvad seltsi Articulata.

Meriliiliate teaduslik nimetus tuleb kreeka keelest ja tähendab "liiliataoline". Selle klassi loomadel on tõesti lilleõit meenutav kehakuju. Nad on kaunis eredad või koguni kirjud ja see suurendab sarnasust veelgi. Ilu pärast kasvatatakse neid sageli allveeaedades.

Meriliiliad elutsevad nii madalas vees kui ka sügaval, kuni 6000 m sügavusel merepõhjas.

Meriliiliate iseloomulik tunnus on suumise ehk oraalse külje asumine ülal ja suuvastase, aboraalse külje asumine all. Suud ümbritsevad kiired, millel asuvad hiljuse- ehk ambulakraaljalakesed ja suguudemed ehk pinnulad. Selle poolest erinevad nad ülejäänud okasnahksetest.

Kõigil meriliiliail on suurepäraselt arenenud toes. See koosneb suurtest lubiplaatidest, mille mõõtmed ja kuju võivad olla väga mitmekesised. Toes säilib kivististes väga hästi ja sellepärast on meriliiliate evolutsioon palju paremini kindlaks tehtud kui teistel selgrootutel.

Ürgsed meriliiliad olid 10 kiirega. Tänapäevalgi on enamik meriliiliaid 10 kiirega, kuid osal liikidel jagunevad kiired juba väga noorena, nii et täiskasvanud isendil on kuni 200 kiirt.

Fossiilsed meriliiliad olid siluris, devonis ja karbonis esindatud 5 seltsi ja 5 tuhande liigiga, kuid vanaaegkonna lõpus surid nad peaaegu täiesti välja. Säilis vaid üks selts, mis ei ole sellest ajast saadik oluliselt muutunud.

Neil on U-kujuline soolestik ja nende pärak asub suu kõrval. Neil on suuvastane ehk aboraalne vars, millega nad kinnituvad substraadile. Leidub ka varreta meriliiliaid. Paljud meriliiliad on juveniilselt sessiilsed, adultselt aga vabaltelavad ehk vagiilsed. Varrega meriliiliad on ürgsemad, varreta meriliiliad on neist arenenud.

Tänapäeval on meriliiliate vars maksimaalselt 75–90 cm pikk, kuid väljasurnud vormide hulgas on olnud ka hiiglasi pikkusega kuni 21 meetrit.

Meriliiliad on planktontoidulised. Mõned söövad ka pinnaseosakesi ehk detriiti. Toitumisviis on primitiivne: toit toimetatakse suhu hiljusejalakeste ja hiljusevagude katteepiteeli arvukate ripsmete liigutamise abil. Hiljusevagude näärmerakud eritavad lima, mis toiduosakesi katavad ja need raskemaks teevad, et neid oleks lihtsam koos veevooluga suhu suunata.

Suure pindala tõttu puudub meriliiliatel hingamiselundkond. Arvatavasti toimub hingamine läbi naha, hiljusejalakeste ja päraku.

Nad on lahksoolised, sageli esineb tünnikvastne.


Friedrich Bienemann (1838–1903)

Friedrich Gustav Bienemann vanem (7. veebruar 1838 Riia – 20. september 1903 Strasbourg) oli baltisaksa ajaloolane.

Bienemann uuris peamiselt Liivimaa keskaega. Ta tegutses ka ajakirja Baltische Monatsschrift ja ajalehe Revalsche Zeitung toimetajana.


Merisiilikud

Merisiilikud (Echinoidea) on väikesed okkalised mere-elulised loomad, kes moodustavad klassi okasnahksete hõimkonna vallasokasnahksete alamhõimkonnas.

Merisiilikute ümmargune keha on kaetud arvukate okastega, mis mõnikord on mürgised. Nende keha pikkus on 3–10 cm. Neil on kadunud mitmele okasnahksete rühmale iseloomulikud kiired. Enamiku merisiilikute okaste pikkus on 1–3 cm, läbimõõt 1–2 mm. Mõne liigi, näiteks Diadema antillarumi okkad on kuni 20 cm pikad. Nad liiguvad hiljuse- ehk ambulakraaljalakeste abil.

Merisiilikud elavad merepõhjas. Korrassiilikud elutsevad sagedamini kaljudel, kividel, korallrahudel ja üldse kõval pinnal, aga ebakorrassiilikud eelistavad pehmet põhja, millesse saab kaevuda.

Merisiilikud kulgevad hiljusejalakeste ja okaste abil. Püstseinu mööda ronivad nad üksnes hiljusejalakeste abil, aga rõhtpindu mööda suudavad liikuda oma okastel nagu kõmpidel. Okaste abil liiguvad nad märksa kiiremini: Ventrostephanus longispintus liigub oma pikkadel okastel astudes 150–200 cm minutis, aga täpiline kuhiksiilik Arbacia punctulata hiljusejalakeste abil kõigest 2 cm minutis ja kui ta väga ruttab, siis mitte rohkem kui 4 cm minutis. Perekonna merisiilik liigid roomavad hiljusejalakestel pisut kiiremini, isegi 15 cm minutis.

Aeglase liikumise tõttu on merisiilikutel raske saaki püüda. Isegi teod, kui nad on merisiiliku avastanud, suudavad end põgenedes päästa .


Leonid Arbusow vanem

Leonid Arbusow vanem (19. jaanuar (7. jaanuar vkj) 1848 Jelgava – 14. jaanuar (1. jaanuar vkj) 1912 Zasulauks) oli baltisaksa ajaloolane, Leonid Arbusow noorema isa.

Leonid Arbusow pärines vene perekonnast, kuid kasvas üles baltisaksa keskkonnas, mistõttu teda on loetud baltisakslaseks.

Arbusow õppis Göttingenis Georg Waitzi juures ning uuris peamiselt Liivimaa keskaega. Tema suurimaks panuseks ajalooteadusesse oli allikapublikatsiooni Liv-, est- und kurländisches Urkundenbuch toimetamise ja väljaandmise jätkamine. Samuti andis ta välja publikatsiooni Akten und Rezesse der livländischen Ständetage kolmanda köite (1910).

Arbusow on peamiselt tuntud oma Liivimaa ajaloo üldkäsitlusega "Grundriss der Geschichte Liv, Est- und Kurlands" (1. trükk aastast 1889), mis saavutas suure populaarsuse ja anti viimati välja veel 1967. aastal (vene keelde tõlgituna 2009). Lisaks uuris Arbusow keskaegse Liivimaa vaimulikkonda ja hariduslugu, selle töö võttis ta kokku 4-osalises uurimuses "Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert" (ilmus aastaraamatus Jahrbuch für Genealogie, Heraldik und Sphragistik, aastakäigud 1900 (ilmus 1902), 1901 (1902), 1902 (1904) ja 1911–1913 (1914)). Peale selle alustas Arbusow ka Liivi ordu rüütelvendade isikuloolist uurimist, mis ilmus kahes osas pealkirja all: "Die im Deutschen Orden in Livland vertretenen Geschlechter" (samuti aastaraamatus Jahrbuch für Genealogie, Heraldik und Sphragistik, aastakäigud 1899 (1901) ja 1907–1908 (1910)).

Arbusow suri Zasulauksis (praegu Riia linnaosa).


Leonid Arbusow noorem

Leonid Arbusow noorem (täisnimi Leonid Hans Nikolaus Arbusow; 31. oktoober 1882 Bauska – 16. veebruar 1951 Göttingen) oli baltisaksa ajaloolane, Leonid Arbusow vanema poeg.


Otto Liiv

Otto Liiv (alates 1935. aastast Otu Liiv; 6. september (ukj) 1905 Narva – 10. detsember 1942 Tartu) oli eesti ajaloolane ja arhivaar. Ta on tuntud Rootsi aja, majandusajaloo uurimuste ning arhiiviallikate korrastamise poolest.


Prääma mõis

Prääma mõis (saksa keeles Bremerfeld) oli rüütlimõis Paide kihelkonnas Järvamaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Paide linna Järva maakonnas.

Mõisa keskus asus Prääma külas.


Öine vahtkond (maal)

"Öine vahtkond" (hollandi "De Nachtwacht") on Rembrandti õlimaal. Seda peetakse tema kuulsaimaks teoseks.

Maali täpsem pealkiri on "Frans Banning Cocqi ja Willem van Ruytenburchi kompanii".

Maal telliti 1639. aasta lõpupoole ja see valmis 1642. aastaks.

Kuna tellijad ei oodanud kunstiteost, vaid tõendit oma väärikuse kohta, ei olnud nad maaliga rahul. Põhjuseks võib tuua selle, et osa maalil kujutatutest olid jäetud tagaplaanile, paljud olid pooleldi peidus või langes nende näole vari. Samuti oli Rembrandt kujutanud soovitud 18 isiku asemel 31 inimest. Selline eristumine tolleaegsetest rühmaportreedest ei meeldinud maali saajatele, kes olid maksnud kokku 1600 kuldnat, mis oli tolle aja kohta väga suur summa.

Maal "Öine vahtkond" tehti Amsterdami laskurite üksusele. Koos teiste rühmaportreedega, mille autorid olid muuhulgas Joachim von Sandrart, Govaert Flinck ja Bartholomeus van der Helst, pidi see kaunistama Kloveniersdoeleni suurt saali ehk Amsterdami linnavalve peakorterit. Selline omakaitse moodustati linnakodanike rühmadest, kes kandsid relvi ja vormirõivaid. Nad kaitsesid linna võimukandjaid ning võtsid enda peale vahiteenistuse, et tagada öine kord. Sõja ajal läksid nad vajaduse korral koguni rindele. Rahuajal korraldasid nad avalikke paraade, kus kandsid oma mundreid ja demonstreerisid relvi.

Kodanikud vaatasid paraade uhkusega, meenutades hollandlaste vaprust Hispaania sissetungijate vastu võitlemisel. 28 mehest koosnev grupp on marssimas kanali kaldapealsele. 18 mehe isik on teada tänu nimedele, mis olid kirjutatud tagaplaani võlvi kohal olevale kilbile, kuigi see kaunistus lisati pärast Rembrandti surma. Keskel seisab Banning Cocq, kes on rõivastatud musta, punane särp ümber, ning annab oma leitnandile Willem van Ruytenburgile korralduse marssimiseks. Ruytenburg on riietatud viimase moe järgi uhkesse elevandiluuvärvi heeroldikuube, millele on tikitud linna vapp. Ta oli maaomaniku poeg, kes elas ühes luksuslikus Amsterdami palees Herengrachtil. Väeüksuse lipukandja Jan Visscher Cornelissen seisab taga vasakul ja silla balustraadil istub seersant Reynier Engelen. Teine seersant Rombout Kemp sirutab välja oma käe ja hoiab õlal hellebardi. Tagaplaanil on kujutatud kaardiväelast Jacob Dirckseni kõrge mütsiga. Teised kaardiväelased on Barent Herrmansen, Jan Adriaenskerck, Jan van der Heede, Walich Schellingwou, Jan Burgam, Paulus Schoonhoven ja Claes van Crysbergen. Trummilööja paremal on Jan van Kampport.

16 inimest maksid Rembrandtile oma portree maalimise eest kokku 1600 floriini. Igaühe makstud summa suuruse põhjal portreteeris meister neid rohkem või vähem detailselt. Tõenäoliselt maalis Rembrandt ka iseenda, vaatamas seda kõike pealt. Tema nägu võib olla lipnik Visscheri vasaku õla taga. Teised maali tegelased on intrigeerinud paljusid kunstiajaloolasi. Kõik on aga ühel meelel, et Rembrandt maalis rohkem inimesi selleks, et pilt oleks elavam ja et tühja ruumi oleks vähem.

Marsiks valmistuvate sõdurite vahel sebivad väikesed lapsed ja koer. Üks väikestest tüdrukutest on väga elegantselt riietatud, talle on usaldatud rühma embleemi kandmine. Rembrandt tahtis teha selle rühmaportree traditsioonilisest elutute nägude kooslusest mõnevõrra erinevalt. Hoogstraten oli juba märkinud, et sellistel rühmaportreedel "võid sa kõigil pea maha raiuda ühe hoobiga". Selles töös on Rembrandt valguse targalt suunanud kõige tähtsamatele tegelastele ning sel moel ruumi elustanud. Igaüks tegeleb eri asjaga ja vaatajale on selge, et tegu pole regulaararmeega, vaid linnakodanikega, kes on endile vabatahtliku kohustuse võtnud. Rembrandt on jäädvustanud hetke, mil Banning Cocq pöördub Ruytenburgi poole ja avab suu korralduse andmiseks.


Paide kihelkond

Paide kihelkond (lühend Pai; saksa keeles Kirchspiel Weißenstein in Jerwen) oli kihelkond Järvamaal ja Eestimaa kubermangu Järva kreisis.


Marty McFly

Martin Seamus "Marty" McFly on filmisarja "Tagasi tulevikku" ("Back To The Future") peategelane, keda kehastas Michael J. Fox.

Marty sündis 1968. aastal USA California osariigis Hill Valleys. Ta on George ja Lorraine McFly kolmest lapsest noorim. Tal on vend Dave, õde Linda ja tüdruksõber Jennifer Parker. Ta parim sõber on teadlane Emmett Brown, keda Marty (ja Jennifer) kutsuvad "Doc". Marty veedab suurema osa ajast väljas Doci, Jenniferi või oma bändi The Pinheads poistega.

Marty on enamiku ajast muretu alaealine. Ta ei ole just kõige parem õpilane, aga ta hinded on head, kuigi tal on kalduvus kooli hilineda. Ta mängib kitarri oma bändis The Pinheads, kuulab Huey Lewis and the Newsi, ZZ Topi ja Eddie Van Haleni muusikat. Samuti on ta andekas rulataja.

Ohtlikus olukorras on Marty alati vapper, väga leidik ja kaval. Tema ainuke puudus on kangekaelsus, soov näidata teistele, et ta pole argpüks. Filmi "Back To The Future III" lõpus saab Marty aru, et ta ei pea oma vaprust tõestama.


Türi kihelkond

Türi kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Turgel, lühend Tür) oli ajalooline kihelkond Järvamaal ja Eestimaa kubermangu Järva kreisis.


Ussid

Ussid on selgrootute koondrühm, keda iseloomustab piklik (usjas) kehakuju, nahklihasmõigu olemasolu ja (päris)jäsemete puudumine. Kõik ussid on ehitustüübilt bilateraalsümmeetrilised.


Mastaba

Mastaba on Vana-Egiptuse aegne tähtsate egiptlaste lubjakivist laotud längseinte ja lameda katusega hauaehitis, mille maapealne osa on piklik kamber. Maapealse kambri all asub hauakamber sarkofaagiga.


Kidakärssussid

Kidakärssussid ehk kidakärssed ehk akantotsefaalid (Acanthocephala; kreeka acanthus 'okas', 'oga' + kephale 'pea') on parasiitsete loomade hõimkond. Kidakärssussidele, nagu nimigi ütleb, on iseloomulik kärsa olemasolu. Kärss aitab neil siseneda peremeesorganismi ja seal kinnituda. Kidakärssusse on kirjeldatud umbes 1150 liiki.

Paljudel kidakärssussidel on keeruline elutsükkel, mille vältel elatakse erinevates peremeesorganismides.


Kohupiim

Kohupiim (Lõuna-Eesti murretes vaarapiim) on piimatoode, mida valmistatakse hapendatud piimast madalal temperatuuril (50–60 °C) kuumutamise teel, nii et piimavalk (kaseiin) kalgendub terakesteks ja eraldub peaaegu värvitu vadak.

Kohupiimaga sarnane piimatoode on kodujuust (vananenud nimetus "teraline kohupiim"), mida valmistatakse lõssist, lisades sellele hapendavat piimhappebakterite kogumit ehk juuretist ja kalgendavat laapi ning lastes vadakul kalgendunud juustuterast välja nõrguda.

Kohupiim on suure kaltsiumi- ja fosforisisalduse ning suhteliselt väikese energeetilise väärtuse tõttu hinnatud dieettoiduaine.

Kohupiima süüakse nii soola kui ka suhkruga maitsestatult ja kasutatakse mitmesuguste roogade valmistamisel. Kohupiim on tuntud ja levinud peamiselt Kesk- ja Ida-Euroopas, mõnel pool valmistatakse seda kuumutamise asemel nõrutamise teel ning mõnel pool lisatakse kalgendamiseks laapi.


Sõir

Sõir on Eestis, peamiselt Võrumaal, Setomaal ja Lõuna-Tartumaal ning ka Lätis valmistatav traditsiooniline laagerdumata kohupiimajuust. Lisaks on sõir tuntud laial alal mujal Ida-Euroopas.

Taludes oli sõir peamiselt kevad-suvine söök. Sõira tehti ja tehakse praegugi suurte pühade või pidude puhul ning kindlasti jaanipäeval. Lätis on sõira vasteks jaanijuust (Jāņusiers), mis on traditsiooniline jaanipäeva söök.


Nikolai Langebrauni portselanitööstus

Nikolai Langebrauni portselanitööstus (ka Nikolai Langebrauni portselanidekoreerimise tööstus või Nikolai Langebrauni Portselanimaalimise Töökoda) oli Nikolai Langebrauni juhitud portselanimaalimisega tegelenud ettevõte Tallinnas aastatel 1928–1940.


Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland

"Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland" on August Wilhelm Hupeli valgustuslikus vaimus koostatud topograafia (kohtade kirjeldus) Eesti- ja Liivimaast. Teos koosneb neljast köitest, mis on välja antud vastavalt 1774, 1777, 1782 ja 1789.


EEVA

Eesti vanema kirjanduse digitaalne tekstikogu ehk EEVA on 2002. aastal alustatud projekt, mille tulemusena on valminud (ning täieneb veelgi) digitaalne tekstikogu vanemast Eesti kirjandusest. Vana all mõistetakse kirjandust kuni 19. sajandini.

Tekstid on esitatud skaneeritud piltidena, ning arvestades Eesti ala varasemat (poliitilist) ajalugu on tekstid lisaks eesti keelele ka saksa-, ladina-, vene-, aga ka prantsus-, kreeka- ja lätikeelsed.

EEVA on Tartu Ülikooli Raamatukogu ning Tartu Ülikooli kirjanduse ja rahvaluule osakonna ühisprojekt.


Jean-Baptiste de Lamarck

Jean-Baptiste de Lamarck (1. august 1744 – 18. detsember 1829 Pariis) oli prantsuse loodusteadlane, akadeemik ja sõjamees.

Lamarcki peateos oli "Philosophie Zoologique" (1809), kus ta avaldas oma teooria liikide muutumisest ja selle põhjustest. See oli esimene terviklik evolutsiooniteooria, mida hakati nimetama lamarkismiks. Tema nimelühend on Lam.


Öine vahtkond

Öine vahtkond või Öövahtkond võib viidata mitmele asjale: Öine vahtkond (maal), Rembrandti tuntuim maal. Öine vahtkond (rühmitus), pronkssõduri kaitseks moodustatud rühmitus. Öine vahtkond (ulmeromaan), Sergei Lukjanenko ulmeromaan Öine vahtkond (film), Sergei Lukjanenko romaani järgi tehtud film. Öine vahtkond (1995. aasta film), David Jacksoni lavastatud põnevusfilm. Öine Vahtkond on vandeselts George R. R. Martini romaanis "Jää ja tule laul". Öövahtkond on Terry Pratcheti raamat.


Georges Cuvier

Parun Georges Léopold Chrétien Frédéric Dagobert Cuvier [küvje] (23. august 1769 – 13. mai 1832 Pariis) oli prantsuse loodusteadlane ja zooloog. Teda peetakse võrdleva anatoomia ja paleontoloogia isaks.

Cuvier oli 19. sajandi alguspoole Pariisi teadusringkonna silmapaistev teadlane ja võrreldes elusorganismide ja fossiilide vahelisi sarnasusi, mängis suurt rolli võrdleva anatoomia ja paleontoloogia rajamisel. Ta oli tuline varajaste evolutsiooniteooriate (nt lamarkism) vastane ja eitas liikide muutumist.

Cuvier laiendas Carl von Linné klassifikatsioonimeetodit ja tema tööd peetakse selgroogsete paleontoloogia alustalaks. Lisaks väitis ta, et liikide väljasuremine on möödapääsmatu fakt, kuid sel ajal peeti seda vaid spekulatsiooniks.

Tema suurim ja kuulsaim töö on "Le Régne Animal" (1817; "Loomariik").

Georges Cuvier suri 1832. aastal Pariisis koolerasse.


Kutse tantsule nr 1

"Kutse tantsule nr 1" on CD ja helikassett sarjast "Kutse tantsule".

Muusikat esitavad Raivo Tafenau ja Tiit Kalluste.


Jaanus Rahumägi

Jaanus Rahumägi (sündinud 5. septembril 1963 Arukülas) on Eesti ettevõtja ja Reformierakonda kuuluv poliitik.

Jaanus Rahumägi oli X ja XI Riigikogu koosseisu liige, Tallinna volikogu liige. Jaanus Rahumägi on Küprose Vabariigi aukonsul kogu Eesti Vabariigi territooriumil.

Rahumägi juhib rahvusvahelist turvafirmat ESC Global Security, mis tegeleb laevandusettevõtete turvalisuse tagamisega eri paigus maailmas. Jaanus Rahumägi on kirjutanud nii Eesti kui ka välismeediale kümneid artikleid ning avaldanud arvamust julgeoleku, ühiskondlikel ja äriteemadel. On avaldanud 1990. aastal enesekaitse õpiku.

Teda on autasustatud Siseministeeriumi, Päästeameti, Kaitseministeeriumi ja Politsei aukirjade, tänukirjade ja medalitega.


Tour de Ski

Tour de Ski on aastavahetuse paiku korraldatav murdmaasuusatamise rahvusvaheline võistlussari, mis kuulub maailma karikasarja arvestusse. Tuuril jagatakse auhinnaraha miljoni Šveitsi frangi ulatuses. Auhinnaraha saavad nii iga distantsi paremad kui ka tuuri üldarvestuse parimad.

Esimene Tour de Ski peeti 2006–2007 hooajal. Võistlus koosnes kuuest etapist, kuna Tšehhis Nové Město toimuma pidanud etapid jäid lumepuuduse tõttu ära. Muud etapid toimusid Saksamaal Münchenis ja Oberstdorfis ning Itaalias Asiagos ja Val di Fiemmes. Võistlussarja võitsid naistest Virpi Kuitunen ja meestest Tobias Angerer.


Kutse tantsule

Üllar Jörbergi laulu kohta vaata artiklit Kutse tantsule (laul)

Kutse tantsule on eesti tantsumuusika helisalvestiste sari,

mida andsid välja plaadifirmad Aidem Pot (1-15) ja TopTen (16-24).


Kutse tantsule nr 2

Mati Nuude "Kutse tantsule nr 2" on teine plaat Kutse tantsule sarjast. Ilmumisaasta 1996. Väljaandja Aidem Pot.


Kutse tantsule nr 4

"Kutse tantsule nr 4", alapealkirjaga "Kolm kaunist sõna", oli Vello Orumetsa lugusid sisaldav plaat seerias "Kutse tantsule".

Plaadi andis 1997. aastal välja Aidem Pot.


Kutse tantsule nr 5

"Kutse tantsule nr 5" on viies plaat sarjast "Kutse tantsule" alapealkirjaga "Aeg kaob rõõmud jäävad". Laule esitab Tarmo Pihlap.

Ilmumisaasta 1997. Väljaandja Aidem Pot.

Salvestatud 1997. aasta märtsis Tallinna Linnahalli stuudios.


Kutse tantsule nr 8

Tulipunased roosid / Kutse tantsule nr 8 on Mati Nuude album sarjast "Kutse tantsule", mis ilmus Aidem Poti väljaandel 1997. aastal.


Meripurad

Meripurad (Holothuroidea) on klass okasnahksete hõimkonnast.

Meripuradel on piklik (usjas) või kurki (näiteks inglise keeles nimetataksegi neid merekurkideks) meenutav keha. Neid leidub peaaegu kõikide merede põhjas.

Meripuradel asub skelett nagu teistelgi okasnahksetel vahetult naha all.

Nende keha ühes otsas on suu ja teises kloaak, kuhu avanevad vesikopsud ja mõnedel rühmadel ka Cuvier' elundid. Viimaseid visatakse kas ärritamisel (ohuolukorras) või mehaanilisel stimuleerimisel minema või vastu röövlooma. Hiljem Cuvier' elundid taastuvad. Suu ümber asub neil 10–30 sissetõmmatavat kombitsat, mille abil nad toitu korjavad.

Meripurade toiduks on tavaliselt teiste organismide jäänused, mis on langenud merepõhja, ja plankton.

Meripurad on lahksoolised. Esineb lõimetishooldust.

Mõnda liiki meripurasid kasutavad inimesed toiduks, näiteks jaapani trepange (Stichopus japonicus).


Eesti Semiootika Selts

Eesti Semiootika Selts (inglise keeles Estonian Semiotics Association) on 27. novembril 1998 asutatud eeskätt Eesti semiootikuid ühendav organisatsioon.

Selts on korraldanud igal aastal Eesti semiootika sügiskooli, mitmesuguseid seminare ja arutelusid.

Selts annab välja jätkukogumikku Acta Semiotica Estica.

Selts annab välja ka aastaauhinda Semiootiline Jälg möödunud kalendriaastal ilmunud parima semiootikateemalise kirjatöö eest.

2016. aasta seisuga oli Eesti Semiootika Seltsil 70 liiget. Seltsi juhatuse esimees oli kuni 2012. aastani Peeter Torop. Aastatel 2012–2014 juhatas seltsi Katre Väli, alates 2012. aastast Eva Lepik ja aastast 2016 teeb seda Katre Pärn.

2014. aastal kuulusid seltsi juhatusse äriregistri andmeil Peeter Torop, Maarja Vaikmaa, Rauno Saidla, Daniele Monticelli ja Eva Lepik. Seltsi aadress oli Jakobi 2-318, Tartu.


Antropomorfism

Antropomorfism (kreeka sõnadest anthrōpos 'inimene' ja morphē 'kuju, välimus') tähendab inimese omaduste omistamist teistele olenditele. Näiteks on antropomorfistlik omistada loomadele või taimedele mõtteid, tundeid või tahet.

Antropomorfism usundilises vaates omistab jumalale inimese keha ja näo või inimlikud mõtted ja tunded (näiteks vanakreeka mütoloogias).


Alexander Brückner

Alexander Brückner (5. august 1834 Peterburi – 16. november 1896 Jena) oli Venemaal elanud baltisaksa ajaloolane.


Omailm

Omailm on organismi omakeskne maailm, st maailm nii, nagu organism seda tajub, lähtudes eristustest, mida see organism teeb. Eri liiki organismidel on samas keskkonnas erinevad (liigiomased) omailmad. See tuleneb nii eri liiki organismide erinevast eristusvõimest kui ka erinevatest individuaalsetest kogemustest.

Omailma (saksa Umwelt) mõiste võttis kasutusele Jakob von Uexküll. Kuna saksakeelses kasutuses tähistab sama sõna praegusajal ka keskkonda, tehakse omailmast kõnelemise korral täpsustus (kas märkides, et tegu on subjektiivse keskkonnaga, või tehes viite Uexküllile). Inglise keeles kasutatakse selle tähistamiseks sõna umwelt (mitmuses umwelten).

Näiteks keskkonnas on valguskiirgus väga erinevate lainepikkustega, kusjuures lainepikkuste jaotus on üle valguskiirguse spektri võrdlemisi pidev. Organismid võivad oma tajuelundite (silmade) kaudu jaotada valgusspektri kvalitatiivselt erinevaiks värvusteks, kusjuures eri organismid, eriti eri liigid, jaotavad valgusspektri värvusteks erinevalt. Koerad jaotavad valgusspektri vähemateks värvusteks kui inimene, linnud aga rohkemaks; näiteks teod ei erista värvusi üldse. Seega visuaalsed omailmad võivad olla värvilised, keskkonnas aga värvusi ei ole. Ka võib nähtav valgus eri liikidel haarata veidi erineva osa elektromagnetilise kiirguse spektrist.


Okasnahksete loend

Okasnahksete loend loetleb okasnahkseid.

Selles nimekirjas on okasnahksete liigid ja teised -taksonid. Muud zooloogia mõisted on loetletud loendites zooloogia mõisteid ja anatoomia mõisteid. Kogu bioloogias käibel olevad mõisted on loetletud loendis Bioloogia mõisteid.

Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes ladinakeelne nimetus kursiivis. Edasi tulevad lühiandmed sugukondliku kuuluvuse (sgk) ja levila kohta, samuti leviku kohta Eestis: Eestis tavaline – kogu Eestis tavaline või sage Eestis kohati – Eestis kohati tavaline, kohati puudub või haruldane Eestis haruldane – Eestis haruldane või väga vähestes kohtades levinud


Hugo Sturm

Hugo Sturm VR II/3 (14. august 1891 Kaarepere vald – 24. detsember 1979) oli Eesti kunstnik.

Hugo Sturmi ema oli tõenäoliselt kohaliku mõisniku juures teenija. Viina tootmine tagas perele piisava jõukuse, et osta 120 hektarit põllumaad koos metsaga.

Sturm võitles nii esimeses kui ka teises maailmasõjas. Vabadussõjas kuulus Sturm Kuperjanovi partisanisalka ning teda autasustati 15. septembril 1920 II liigi 3. järgu Vabadusristiga.

1944. aastal hakkas Sturm metsavennaks, mistõttu mõisteti ta 25 aastaks vangi ja saadeti Siberisse. Ta vabanes 1956. aastal enne tähtaega ja elas elu lõpuni Jõgeval tütre juures. Püsivat töökohta pärast Siberist tagasitulekut tal ei olnud.

Hugo Sturm tegeles kunstiga peamiselt aastatel 1957–1978. Ta lõi hulgaliselt naivistlikus stiilis puutöid ja õlimaale. Kunstiliselt aktiivseim oli 1978. aasta, mil ta lõi kolm puutööd ja kaheksa õlimaali. Maalis Hugo Sturm peamiselt aastatel 1972–1978, kusjuures suurim arv õlimaale – üheksa – valmis 1976. aastal.

Sturm osales ka isetegevuskunstnike näitustel, ning pärjati ka mõnede näituste laureaadiks. Isikunäitusi pole tema töödest koostatud. 2005. aastal deponeerisid sugulased 34 Hugo Sturmi maali Kondase Keskusse.1984.aasta augustis oli Kohtla-Järvel põlevkivimuuseumis tema tööde näitus,kus oli 37 tööd,sh "Viljandi paadimees", "Uudismaa" jt.

Hugo Sturm kasutas teostes sageli Eesti rahvuseepose "Kalevipoeg" ning eesti kirjandusklassikute motiive, mis sümbolitena leidsid väljenduse tema kunstis.

Lisaks oskas ta väljendusrikkalt kirjutada ja suurepärase kõnemehena esineda.

Hugo Sturm suri 24. detsembril 1979 ja on maetud Sturmide perekalmistule Palamusel.

Kutseliseks kunstnikuks kujunes ka Sturmi tütar Lea-Tuti Livshits, kes lõpetas Tartu Kunstimuuseumi kunstikursused ning sai Ida-Virumaal tuntuks oma akvarellmaalidega.


Heino Mandri

Heino Mandri (kuni 23.02.1937 Heino Numman; 11. september 1922 Kohtla-Järve – 3. detsember 1990 Tallinn) oli Eesti näitleja.


Joseph Kosuth

Joseph Kosuth (sündinud 31. jaanuaril 1945 Toledos Ohio osariigis) on mõjukas USA kontseptuaalkunstnik.


Kiluvõileib

Kiluvõileib on 20. sajandi Eesti köögi traditsiooniline suupiste.

Tavaliselt kasutatakse selle valmistamiseks musta leiva viilusid, millele määritakse või (või munavõie) ning asetatakse vürtsikilu filee(d), soovi korral ka keedumuna viile, majoneesi, maitserohelist jm.


Saaremaa stiftifoogt

Saaremaa stiftifoogt oli Saare-Lääne piiskopkonna Saaremaa stifti tähtsaim ilmalik võimukandja (stiftifoogt).


Vürtsikilu

Vürtsikilu ehk vürtsisoola kilu on traditsiooniline Eesti kalatoode, mida valmistatakse kiludest koos vürtsiseguga soolamise teel.

Valmistusviis pärineb arvatavasti 18.–19. sajandi vahetusest Tallinna ümbrusest.

Sügisesed värskelt püütud kilud laotakse koos jämeda soola, vähese suhkru ja vürtsiseguga (must pipar, vürts, nelk, kaneel, ingver, muskaat, koriander, kardemon, loorber), kõhud ülespidi, sobivasse nõusse, lastakse vajutise all enne tarvitamist mõned päevad laagerduda ning säilitatakse jahedas.

Kodusel kilusoolamisel on traditsiooniliselt kasutatud kolmeliitrise mahutavusega metallnõud, nn kilumannergut.


Läänemaa stiftifoogt

Läänemaa stiftifoogt oli Saare-Lääne piiskopkonna Läänemaa stifti tähtsaim ilmalik võimukandja (stiftifoogt).


Keeritskurrud

Keeritskurrud ehk spiraalkurrud (ainsuses valvula spiralis, mitmuses valvulae spirales) on keeritssoole sisepinnale moodustunud kurrud.

Need esinevad lühikese seedekulglaga kaladel, sest seedumise efektiivsus on otseses sõltuvuses seedeensüümide hulgast. Keeritskurru ülesanne on suurendada soole pindala.

Esineb näiteks silmulistel, kõhrluustel, käsiuimsetel jt.


Pedaalnui

Pedaalnui, ka suure trummi pedaal või trummipedaal (inglise keeles bass drum pedal, saksa keeles Fußmachine) on muusikas põhiliselt suure trummi mängimiseks ette nähtud löökpillinui, mis koosneb nuiast, pedaalist ja nuia liigutavast ülekandemehhanismist. Pedaalnuia kasutatakse põhiliselt trummikomplektis.

Esimese pedaalnuia töötas 1909. aastal välja William F. Ludwig, pannes samas aluse tänapäevasele trummikomplektile. Pedaalnuia seeriatootmine algas 1910. aastal kompaniis Ludwig-Musser.

Pedaalnuia erikujuks on kardaaniga pedaalnui ehk kaksikpedaalnui ehk "kardaan", mida kasutati esmakordselt arvatavasti 1910. aastal.


Jakob Heinrich von Ulrich

Jakob Heinrich von Ulrich (surnud 10. juunil 1743) oli baltisaksa poliitik.

Jakob Heinrich von Ulrich sündis Laitse, Munalaskme ja Lohu mõisniku Ewert Gustav von Ulrichi pojana.

Jakob Heinrich von Ulrich teenis Rootsi armees rügemendi kortermeistrina.

1720. aastal sai ta meeskohtunikuks ja 1725–1728 oli Eestimaa rüütelkonna peamees. Hiljem oli ta Eestimaa maanõunik (1734–1743) ja 1738. aastast Eestimaa konsistooriumi president.

Jakob Heinrich von Ulrichile kuulusid Lohu ja Laitse mõis.

Ta maeti Tallinnas 20. juunil 1743.


Gustav Reinhold von Ulrich

Gustav Reinhold von Ulrich (u. 1716 – 26. veebruar 1790) oli baltisaksa poliitik.

Ta sündis Eestimaa rüütelkonna peamehe Jakob Heinrich von Ulrichi ja Anna Christina von Löweni pojana.

Gustav Reinhold von Ulrich sai peale oma venna Friedrich Johann von Ulrichi surma 1770. aastal järgmiseks Eestimaa rüütelkonna peameheks, kellena ta töötas 1771. aastani. Hiljem oli ta Eestimaa rüütelkonna sekretär, Eestimaa maanõunik ja Ülemmaakohtu president.

Talle kuulusid Laitse ja Munalaskme mõis.


Koknese stiftifoogt

1340 Woldemar de Wrangel 1363 Otto de Rosen 1371 Luderus de Stederen 1382-1385 Henricus Kruze 1417-1426 Georg Gudesleff 1428-1435 Odert Orges 1436-1437 Otto von Rosen 1444 Laurencies (maafoogt) 1460-1461 Rodolph Persevall 1469 Jakob Koskull 1473 Robrecht Czeszwegen 1477/1478 Jürgen Kursell 1479 Andreas von Rosen (maafoogt) 1493 Hans Ninegal 1497-1506 Gert Linde 1507-1523 Friedrich von der Broele gen. Plater 1528-1545 Godert von Neilen 1548-1549 Georg Gartmann (valitseja) 1552-1556 Gert von Medem 1556 Franz von Lipperheide Saksa ordu foogt enne 1563 Valten Schoneych (lossipealik) 1563 Heinrich von Tiesenhausen (valitseja) 1563 Jasper von Altenbockum (valitseja)


Fabian Ernst Stael von Holstein

Fabian Ernst Stael von Holstein, Rootsi kindraladjutant, Eestimaa rüütelkonna peamees (1672–1730)


Olav II Haraldsson

Olav II Haraldsson (oma eluajal tuntud kui Olav Paks (Olav Digre) ja pärast pühakuks kuulutamist püha Olav; 995–29. juuli 1030) oli Norra kuningas aastatel 1015–1028.


Aleksandr Abdulov

Aleksandr Gavrilovitš Abdulov (vene keeles Александр Гаврилович Абдулов; 29. mai 1953 Tobolsk – 3. jaanuar 2008 Moskva) oli vene teatri- ja filminäitleja, Vene NFSV rahvakunstnik (1991).


Tõrva kirik

Tõrva kirik (ka Tõrva kirik-kammersaal) on Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku koosseisus oleva Helme Maarja koguduse omandisse kuuluv kirik ja kultuuriürituste toimumispaik.

Kirik asub Valga maakonnas Tõrva vallas Tõrva linnas aadressil Valga 42a.


Fabian Ernst Stael von Holstein (1727–1772)

Fabian Ernst Stael von Holstein (7. august (vkj 27. juuli) 1727 Tallinn – 24. märts (vkj 13. märts) 1772 Tallinn) oli Eestimaa poliitik.

Fabian Ernst Stael von Holstein sündis Anija, Jõelähtme, Kääniku ja Undla mõisniku Jakob Johann Stael von Holsteini ja Hedwig Margaretha Stael von Holsteini pojana.

Ta oli meeskohtunik ja Tallinna Toomkooli kuraator ning aastail 1771–1772 Eestimaa rüütelkonna peamees.

Talle kuulusid Anija, Jõelähtme, Kääniku, Rummu, Kodasoo ja Päinurme mõis.


Grammatilised seosed

Grammatilised seosed on lause moodustajate vahelised tingitusseosed. Lause moodustajad on lauses üksteisega grammatiliselt seotud. Neid seoseid nimetatakse grammatilisteks seepärast, et neid vormistavad grammatilised vahendid, s.o abisõnad: sidesõnad ja kaassõnad; muutetunnused: käändsõnade käändelõpud (arvu- ja käändetunnused), tegusõnade pöördelõpud (arvu-, isiku-, aja-, kõneviisi- ja tegumoetunnused). Grammatilised seosed on väga olulised, sest just need seosed muudavad lause arusaadavaks ja ühtseks tervikuks.

Grammatilised seosed on rinnastus- ehk koordinatsiooniseos, alistus- ehk subordinatsiooniseos.


Rinnastus

Rinnastus ehk rinnastusseos ehk koordinatsioon on üks moodustajate grammatilise seose liike. Rinnastatud moodustajad ehk rindliikmed paiknevad lauses kõrvuti ja moodustavad rindühendi. Rinnastusseos esineb siis, kui tegemist on loeteluga ja rinnastatud moodustajad seotakse omavahel sidesõnade või koma abil.


Eratosthenes

Eratosthenes Küreenest (umbes 276 eKr – umbes 194 eKr) oli vanakreeka matemaatik, poeet, atleet, geograaf ja astronoom. Sündinud Küreenes (tänapäeva Liibüas), õppis ja elas Aleksandrias.

Ta arvutas välja Maa ligikaudse ümbermõõdu, võrreldes varje, mis langesid keskpäeval eri laiuskraadidel. Tema arvutuse viga oli ainult paar protsenti.


Otto Greiffenhagen

Otto Ferdinand August Moritz Greiffenhagen (20. juuni (vkj)/ 2. juuli 1871 Tallinn – 10. juuni 1938 Hameln, Saksamaa) oli baltisakslasest Eesti ajaloolane, arhivaar ja muusikakriitik.

Ta sündis Tallinna sündiku ja linnapea Thomas Wilhelm Greiffenhageni pojana. Pärast Tallinna kubermangugümnaasiumi lõpetamist alustas ta 1889 ajalooõpinguid Tartu Ülikoolis ja hiljem Bonni Ülikoolis.

Ta oli Tallinna Linnaarhiivi direktor aastatel 1910–1935. Et Eesti Vabariigi loomisega oli baltisakslaste juhtiv roll üldiselt kadunud, kujunes Linnaarhiivist Greiffenhageni ja hiljem Paul Johanseni juhtimisel nende üks olulisemaid uurimiskeskusi. See tekitas kohati ka vastuolusid arhiivi ja riigivõimu vahel, ent kuna Greiffenhagen suhtus Eestisse lojaalselt, siis teda ei vallandatud, vaid ta sai kuni pensionile jäämiseni olla arhiivi eesotsas ning anda ameti Johansenile üle.

Aastatel 1910–1938 oli ta ka Eesti (varem Eestimaa) baltisakslaste ühe olulisema asutuse, Eestimaa Kirjanduse Ühingu esimees ja ajalehe Revalsche Zeitungi muusikakriitik.


Sümmeetria (bioloogia)

Sümmeetria all mõistetakse bioloogias tavaliselt kehaosade või elundite korrapärast asetust kujuteldavate (sümmeetria)tasandite või (sümmeetria)telgede suhtes. Enamik hulkrakseid organisme on vähemal või rohkemal määral sümmeetrilised.

Sümmeetria bioloogias on üks paljudest sümmeetriailmingutest. Looduses ja bioloogias on sümmeetria ligikaudne, sest näiteks taimede lehed, mis on näiliselt sümmeetrilised, on harva keskelt kokkupanduna täpselt ühesugused.


Sümmeetria

Sümmeetria (kreeka sõnast συμμετρία – koosmõõtuvus) on laiemas tähenduses määratletav kui ühetaolisus, proportsionaalsus, tasakaal, vastavus või püsivus. Täpsemalt defineeritud kui struktuurne omadus, mis avaldub objekti ühetaoliste osade ühtlases kordumises nii ruumis kui ka ajas.

Levinud on arusaam sümmeetriast kui paarsusest – sümmeetria on objekti omadus, kus selle mingist keskpunktist või sümmeetriateljest samal kaugusel olevad osad on ühetaolised .

Sümmeetriailminguid esineb nii ühiskonnas kui ka elusas ja elutus looduses. Ideaalselt sümmeetriline objekt on kera.


Otto Wilhelm von Budberg

Vabahärra Otto Wilhelm von Budberg (23. aprill (vkj 12. aprill) 1730 – 6. mai (vkj 25. aprill) 1793 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa poliitik.

Otto Wilhelm von Budberg sündis Harku, Rannamõis ja Huuksi mõisniku Otto Friedrich von Budbergi ja Margaretha Wilhelmine von Uexkülli pojana.

Budberg teenis vene sõjaväes, kus sai kapteni aukraadi.

Ta oli meeskohtunik ning 1777–1780 oli Eestimaa rüütelkonna peamees.

Hiljem sai ta Eestimaa maanõunikuks ja tõeliseks riiginõunikuks.

Talle kuulusid Harku, Rannamõisa ja Huuksi mõis.


Udeva mõis

Udeva mõis (saksa keeles Uddewa) oli rüütlimõis Koeru kihelkonnas Järvamaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas.


Pärnu Nüüdismuusika Päevad

Pärnu Nüüdismuusika Päevad / Tartu Uue Muusika Pidustused on 1988. aastal alguse saanud nüüdismuusikafestival, mis andis osavõtjatele võimaluse täiendada oma muusikaharidust. Konkretiseerimaks ainevalda, valiti igal aastal helilooja, kelle muusikalise ja muusikateoreetilise loominguga tegeldi. Kui alguses olid festivali kavas eelkõige muusikaajaloolised loengud, millele lisandus intiimses vormis musitseerimine Pärnu Muusikakooli saalis, siis ajapikku muusikaesituste osatähtsus tõusis, jõudes 1992. aastal esimese iseseisva kontserdini Pärnu Vanalinna Põhikooli saalis. Samal ajal suurenes festivali loenguosas muusikateoreetiliste käsitluste hulk. Iga aastaga suurenes ka festivali trükitud kava nii sisuline kui ka vormiline maht.

Festivaliga seotud inimesed on olnud tegevad ka muude Eesti muusikaelule oluliste koosluste loomisel. 1990. aastal pani rühm üliõpilasi aluse Eesti Muusikaakadeemia muusikateaduslikule toimetusele "Scripta Musicalia", mille väljaannetes on küllaltki suur osatähtsus ka nüüdismuusikal. 1992. aastal loodi Eesti Arnold Schönbergi Ühing, mis hakkas koondama Eesti nüüdismuusikahuvilisi. 1993. aastal loodi koostöös Eesti Kontserdi ja NYYD festivaliga NYYD Ensemble, mis sestpeale on otsustavalt kujundanud eesti interpreetide ja kontserdipubliku esteetilisi vaateid.

Festivali on korraldanud Eesti Arnold Schönbergi Ühing (1993–1999, alates aastast 2003) ning Pärnu Ooperi ja Balleti Sihtasutus (1998–1999). Festivali korraldamisel on teinud koostöö NYYD Grupp (1995–1998), Tartu Ülikool, Pärnu Kontserdibüroo (2003–2004). Alates aastast 2007 on festival toimunud tihedas koostöös Academia Non Grata festivaliga "In Graafika". Pärnu Nüüdismuusika Päevad / Tartu Uue Muusika Pidustused on Eesti Festivalide liige.


Prandi Allikajärv

Allikajärv (ka Prandi Allikajärv) on järv Järvamaal Järva vallas Prandi külas. Järv jääb Prandi looduskaitsealale, varem oli allika kaitseks moodustatud Prandi allikate kaitseala.

Prandi Allikajärv saab oma vee paljudest tõusuallikatest (Prandi allikad) ning selle lõunaotsast saab alguse Prandi jõgi.

Järve kaldal asus Prandi mõisa keskus.


Pistohlkors

Pistohlkors (ka Pistolekors) on rootsi päritolu Rootsi, Liivimaa, Eestimaa ja Soome aadlisuguvõsa.

Pistohlkors perekond immatrikuleeriti Rootsis rüütelkonda 1647. aastal, Eestimaa rüütelkonda 1746. aastal ning Liivimaa rüütelkonda 1747. aastal.


Berend Heinrich von Tiesenhausen

Berend Heinrich von Tiesenhausen (11. detsember (vkj 30. november) 1703 – 17. jaanuar (vkj 6. jaanuar) 1789 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane. Vabahärra, hiljem riigikrahv.

Berend Heinrich von Tiesenhausen sündis Valtu mõisniku Hans Heinrich von Tiesenhauseni ja Maria Veronika von Wolffeldti pojana.

Tiesenhausen teenis sõjaväes välja kapteni aukraadi.

Aastail 1741–1744 ja 1772–1774 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees. Hiljem oli ta Eestimaa maanõunik ja tegelik riiginõunik.

Talle kuulusid Sausti, Kiiu, Hertu, Alu, Rapla, Keila-Joa ja Vahakõnnu mõis.


Tapiku mõis

Tapiku mõis (saksa keeles Tappik) oli rüütlimõis Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Põltsamaa valda Jõgeva maakonnas.

Mõisa keskus asus Tapiku külas.

Praegu kuulub mõis uuele omanikule, kes on alustanud mõisa korrastamist.


Hermani mõis

Hermani mõis (saksa keeles Hermannshof) ehk Vana-Käsukonna mõis oli rüütlimõis Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas.


Otto Karl Hermann von Stackelberg

Otto Karl Hermann von Stackelberg (4. november (vkj 23. oktoober) 1800 – 6. november (vkj 25. oktoober) 1873 Imavere mõis) oli Liivimaa mõisnik ja Venemaa sõjaväelane (porutšik), parun.

Otto Karl Hermann von Stackelberg sündis Adavere, Imavere, Hermani ja Võrevere mõisniku Bernhard Caspar von Stackelbergi ja Helene Luise von Vietinghoffi pojana. Tema ema suri sünnitusel.

Astus sõjaväeteenistusse 23. novembril 1819, mil liitus 3. merejalaväepolguga. Sai 27. juulil 1820 portupee-praporštšiku auastme ning ülendati 11. septembril 1821 praporštšikuks. 24. aprillil 1823 ülendati alamporutšikuks ning viidi 6. septembril 1824 3. merejalaväepolgust üle Siberi ulaanipolku.

Talle kuulusid Põltsamaa kihelkonnas Adavere ja Pilistvere kihelkonnas Imavere, Hermani ja Võrevere mõis.

1868. aastal lasi Otto Karl Hermann von Stackelberg oma surnud venna Eduard von Stackelbergi (1811–1864) mälestuseks rajada Adavere vallakooli, mille nimetas "Eduardi kooliks".


Margus Vaher (laulja)

Margus Vaher (sündinud 16. jaanuaril 1984 Kuressaares) on eesti poplaulja.

Ta on lõpetanud Kuressaare Gümnaasiumi. 2002. aastal astus ta Tartu Ülikooli õppima filosoofiat ja teoloogiat.

Ta on lauluvõistluse "Kaks takti ette" 2007. aasta võitja ja lauluvõistluse "Eurolaul 2008" finalist.


Irena Górska-Damięcka

Irena Górska-Damięcka (20. oktoober 1910 Oszmiana (praegu Ašmiany, Valgevene) – 1. jaanuar 2008 Skolimów) oli poola näitleja ja lavastaja.

Ta sündis koolidirektor Albert Górski ja tema abikaasa Alina tütrena tänapäevase Valgevene territooriumil Ašmiany linnas. Mitme allika kohaselt on tema sünniaastaks märgitud 1916, kuid need eksitavad andmed on dokumentidesse sattunud näitleja esitatud valeinfo tõttu, kes soovis ennast nooremana näidata.

Ta oli abielus tuntud poola näitleja ja lavastaja Dobiesław Damięckiga (1899–1951). Näitlejad on ka nende pojad Maciej ja Damian ning kolm lapselast.

Irena Górska-Damięcka töötas aastatel 1935–1936 kutselise näitlejana Vilniuse linnateatris ja seejärel Lvivi Poola Draamateatris.

1937. aastast elas ta Varssavis ja töötas järgemööda mitmes Varssavi teatris.

Aastatel 1955–1959 oli ta Białystoki Aleksander Węgierko nimelise draamateatri direktor ja kunstiline juht.

1957. aastal autasustati teda Polonia Restituta ordeniga.

1997. aastal ilmus Irena Górska-Damięcka elulooraamat "Wygrałam życie".


Kuldpõrnikas

Kuldpõrnikas (Cetonia aurata) on põrniklaste sugukonda kuuluv putukas. right|thumb|250px|Väljasirutatud tiibadega põrnikas


Turbasamblalised

Turbasamblalised (Sphagnaceae) on turbasammalde ainus sugukond, kuhu kuulub üks elusolevate liikidega perekond – turbasammal (Sphagnum).


Bernhard Caspar Otto von Stackelberg

Parun Bernhard Caspar Otto von Stackelberg (28. veebruar (vkj 16. veebruar) 1841 Pärnu – 8. august (vkj 27. juuli) 1898 Hermani mõis) oli Liivimaa mõisnik.

Bernhard Caspar Otto von Stackelberg sündis Adavere, Imavere, Hermani ja Võrevere mõisniku Otto Karl Hermann von Stackelbergi ja Julie Hedwig von Stackelbergi (sünd. von Ditmar) pojana.

Ta päris isalt Adavere, Imavere, Hermani ja Võrevere mõisa.

1876. aastal müüs ta Adavere mõisa Nikolai Karl Otto von Wahlile ning 1897. aastal müüs ta Imavere ja Võrevere mõisa Alexander Oskar von Strykile, kes kinkis selle oma väimehele Eugen von Pistohlkorsile.

Nende mõisate müümise järel kolis Stackelberg Hermani mõisa, kus ta ka 1898. aastal suri. Ta maeti perekonnakalmistule Adaveres.


Tartu Ülikooli muuseum

Tartu Ülikooli muuseum on 1803. aastast tegutsev muuseum, mis keskendub ülikooli ajaloo ja teadusloo säilitamisele, eksponeerimisele ja uurimisele.

Tartu Ülikooli muuseumid said alguse ülikooli taasavamisest Tartus 1802. aastal, kui ülikooli põhikirjas ja eelarves nähti ette õppekabinetid ja -kollektsioonid. Esimesena kasutati muuseumi nimetust 18. aprillil 1803 loodud Tartu Ülikooli kunstimuuseumi kohta.

Teadusloolise vanavara koondamiseks loodi 6. detsembril 1976. aastal rektori käskkirjaga Tartu Ülikooli ajaloo muuseum. 1979. aastal eraldati muuseumile neli ruumi ülikooli peahoone keldrikorrusel ning 1981. aastast asub muuseum Tartu Ülikooli raamatukogu endistes ruumides Tartu toomkirikus Toomemäel.

1982. aastal rajati muuseumi filiaalina Dmitri Iljitš Uljanovi kortermuuseum. Pärast seda, kui kortermuuseum 1989. aastal suleti, asus samadesse ruumidesse Tudengimuuseum, mis tegutses seal 1997. aastani. 2005. aastal moodustati Tartu Ülikooli ajaloo muuseumist, kunstimuuseumist ja loodusmuuseumist (viimane koosnes endistest Tartu Ülikooli zooloogia ja geoloogia muuseumidest) asutus Tartu Ülikooli Muuseumid. 2011. aastal avati muuseumina Tartu tähetorn. 1. jaanuarist 2014 eraldati Loodusmuuseum ning endisest ajaloo muuseumist, Tartu tähetornist ja Tartu Ülikooli kunstimuuseumist sai Tartu Ülikooli muuseum.

Muuseum paikneb Tartu Ülikooli ajaloolises hooneansamblis, mis alates 2016. aastast kannab Euroopa kultuuripärandi märgist kui ainus nii täielikult säilinud valgustusajastu ülikool pargis. 2005. aastal kanti UNESCO maailmapärandisse Tartu tähetorni läbiv Struve geodeetiline kaar.

Muuseumi kogudes on üle 130 000 museaali, millest suur osa on MuISis kättesaadavad.


Lielvārde stiftifoogt

Lielvārde stiftifoogtide loend on loetelu Riia peapiiskopkonna Lielvārde stifti foogtide loetelu. enne 1372 Heinrich Orghos 1391 Hinke Kastorp 1556 Stanislaus


Rich Text Format

Rich Text Format ehk RTF (eesti keeles rikasteksti vorming) on alates 1987. aastast Microsofti arendatav platvormist sõltumatu dokumendifailivorming.

Vastavas vormingus failid on laiendiga .rtf ning neid avab ja salvestab enamik tekstitöötlusprogramme, olenemata arvuti operatsioonisüsteemist. Oma universaalsuse tõttu ei toeta selline failivorming keerukamaid kujundus- ja küljendusvõtteid. Rikasteksti vormingus faile peetakse suhteliselt ohutuks makroviiruste ja muu kahjuliku koodi sisalduse suhtes. Mitmed Eesti riigiasutused eelistavad digitaalses andmevahetuses rikasteksti vormingus tekstifaile.


Rauna stiftifoogt

1439 Johann von Rönne (Schloss Ronneburgi lossipealik) (?), Taurupe (Taurup, Trauen, Tauren) mõisnik 1514 Asmus Hintze 1536 Kersten Han (lossipealik) umbes 1550 (?) Andreas Koskull (asefoogt) 1556 Gotthard von Fürstenberg (Saksa ordu lossipealik)


Ristsumma

Naturaalarvu ristsumma on summa, mis saadakse selle arvu kümnendesituses esinevate numbrimärkide arvväärtuste kokkuliitmisel. Mõiste on ülekantav ka teistele positsioonisüsteemidele.


Johann von Brevern

Johann von Brevern (27. jaanuar (vkj 16. jaanuar) 1749 Moskva – 8. november (vkj 27. oktoober) 1803 Kostivere mõis) oli Eestimaa poliitik.

Johann von Brevern sündis Maardu, Kostivere ja Kehra mõisniku Peter von Breverni ja Gertrude Magdalena von Kurselli pojana.

1783–1786 oli ta Eestimaa rüütelkonna sekretär, 1786–1789 oli ta Eestimaa kubermangu aadlimarssal ja hiljem Eestimaa maanõunik.

Talle kuulusid Kostivere, Kehra, Kiikla ja Iisaku mõis.


Ühesuguline õis

Ühesuguline õis ehk lahksuguline õis on õis, kus kasvavad kas ainult tolmukad (tolmukas) või emakad (emakas).


Bioom

Bioom ehk makroökosüsteem on geograafiliselt piiritletav ala mingi taimkatte- ja ühtlasi ka kliimavöötme piires. Seal elavaid organisme (biotsönoos) mõjutavad suhteliselt sarnased ökoloogilised ja klimaatilised tegurid.

Bioomi võib vaadelda ka kui ökosüsteemi.

Bioomide klassifitseerimise aluseks võib võtta näiteks taimede eluvorme (puud, põõsad, rohi), taimede lehetüüpe (laialehine, okkad) jm karakteristikuid.


Yzeure

Yzeure [iz'öör] on linn ja vald Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Sologne Bourbonnaise'is Allier' departemangu kirdeosas Moulinsi ringkonnas, Yzeure'i kantoni keskus.

Linn asub 290 km Pariisist lõunas ja 100 km Clermont-Ferrandist põhjas.

Ta piirneb Gennetinesi vallaga (Yzeure'i kanton), Chézy ja Lusigny vallaga (Chevagnesi kanton, Moulinsi ringkond), Avermesiga (Moulins-Ouesti kanton, Moulinsi ringkond), Moulinsiga (idast; Moulins-Ouesti kanton ja Moulins-Sudi kanton, Moulinsi ringkond), Bressollesi ja Toulon-sur-Allier' vallaga (Moulins-Sudi kanton, Moulinsi ringkond) ning Montbeugny vallaga (Neuilly-le-Réali kanton, Moulinsi ringkond).

Geograafilised koordinaadid on 46° 34′ N, 3° 21′ E.

Yzeure'i pindala on 43,24 km². Ta on Auvergne'i valdade seas pindalalt 91. kohal.


Richard Kleis

Richard Adolf Kleis (6. oktoober 1896 Tallinn – 18. juuni 1982 Tartu) oli eesti ajaloolane ja filoloog.

Kleis õppis aastatel 1907–1915 Tallinnas Nikolai I Gümnaasiumis, lõpetades selle kuldaurahaga. Tema koolivennaks oli Peeter Tarvel, kes sai tema heaks sõbraks ning nende tihedad kontaktid jätkusid kuni 1940. aastateni. Sarnaselt Tarveliga läks Kleis Peterburi Ülikooli, kus õppis ajalugu ja vanu keeli, kuid 1916. aastal pidi ta minema sõjaväkke ning stuudium katkes. Hiljem osales ta Vabadussõjas, alles seejärel sai taas ülikooli minna. 1925. aastal lõpetas Kleis Tartu Ülikooli ajaloolasena ja läks tööle Hugo Treffneri Gümnaasiumisse Tartus. Ta oli seal ajaloo, kodanikuõpetuse ja ladina keele õpetaja, pälvides suure tunnustuse. Alates 1930. aastast oli ta ka Treffneri kooli inspektor. 1934. aastal kaitses Kleis ajaloomagistri kraadi ("Neeva lahing 1240. a. kaasaegse sündmustikuga Liivimaal seoses käsitelduna"). Selleks ajaks oli ta juba üle-eestiliselt tunnustatud teadlane, kes oli aidanud koostada esimest "Eesti bibliograafilist leksikoni" (EBL), toimetanud mahuka koguteose "Tartu" ning asunud esimese "Eesti Entsüklopeedia" (EE, 8 köidet 1932–1937) peatoimetaja kohale. Ta tegeles mitmesuguste keeleteadust puudutavate küsimustega, ent huvitus ka antiikajaloost. 1938. aastal sai Richard Kleis riigi 8. klassiloterii peavõidu 15 000 krooni.

1940. aasta juunipöörde järel 1941.aastast dotsendi kt Tartu ülikoolis, vallandati Saksa okupatsiooni alguses, Saksa okupatsiooni ajal töötas Kleis kooliõpetajana edasi, kuid 1944. aastal, mil ajaloolastest valitses suur puudus (paljud neist olid kas põgenenud läände, sõja ajal hukkunud või võimude silmis ideoloogiliselt soovimatud), võeti ta tööle Tartu Ülikooli NSVL ajaloo kateedri juhataja ja ajaloo-keeleteaduskonna dekaanina ning määrati õige pea Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi direktoriks (1947–1950). Lisaks sellele töötas ta aastatel 1944–1947 Teadusliku Kirjastuse peatoimetajana.

1950. aastal algas aga äge "kodanlike natsionalistide" vastane kampaania ning ka Eesti ajal liialt silma paistnud Kleis kaotas oma ametikohad. Ta oli sunnitud hakkama Tartu raamatukaupluse nr 43 ehk Teadus töötajaks, tõustes peagi selle juhatajaks. Selles ametis olles viis ta poe teaduslikult väga kõrgele tasemele. 1954. aastal õnnestus Kleisil saada uuesti tööle Tartu Ülikooli, kus õpetas kuni pensionile minekuni 1978. aastal ladina keelt ja antiikkirjandust. Lisaks tegeles Kleis olulisel määral teadustööga, oli esimese "Eesti nõukogude entsüklopeedia" (ENE) toimetuskolleegiumi liige, toimetas "Antiigileksikoni" ja tõlkis eesti keelde Läti Henriku kroonika.


Gregor Schlierenzauer

Gregor "Schlieri" Schlierenzauer (sündinud 7. jaanuaril 1990 Innsbruckis) on Austria endine suusahüppaja. Ta on võitnud kõige enam maailma karikasarja etappe – 53.

Gregor Schlierenzauer elab Austrias Fulpmes. Silmapaistev sportlane oli ta juba õpilasena, kui astus klubisse SV Innsbruck-Bergisel. Gregori mänedžer on tema onu Markus Prock, mitmekordne kelgutamise maailmameister ja kolme taliolümpiamängude medali omanik.

21. septembril 2021 teatas ta oma sportlaskarjääri lõpetamisest.


Rauno Kutti

Rauno Kutti (sündinud 7. detsembril 1987) on eesti muusik.

Ta õppis põhikoolis (1995–2004) Pärnu Hansagümnaasiumis ning jätkas õpinguid Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumis, mille lõpetas 2007. 2007 astus Balti Filmi- ja Meediakooli õppima suhtekorraldust meedia erialal.

Rauno Kutti on digitaalagentuuri Vurr kaasasutaja ja loovjuht.


August Traat

August Johannes Traat (1. jaanuar 1911 Karaski, Krootuse vald, Võrumaa – 3. detsember 2007) oli eesti õigusajaloolane.

August Traat sündis Tigase talus Karaski külas, ajaloolisel Võrumaal, nüüdsel Põlvamaal.

Ta lõpetas 1931. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 1938. aastal lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kiitusega, kaitstes diplomitöö "Katsesttaandumine". Pärast sõda astus aspirantuuri ja kirjutas kandidaaditöö "Poleemika Liivimaa talurahvaküsimuses 1909-1910", mis jäi kaitsmata kuna juhendaja Leo Leesment viibis vangistuses.

1956. aastal kaitses Tartu Riiklikus Ülikoolis õigusteaduste kandidaadi väitekirja "Talurahva õiguslik olukord Liivimaal feodalismi lagunemise perioodil" (juhendaja Paul Vihalem)

Töötas Tartu Riikliku Ülikooli õppejõuna ja Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi vanemteadurina.

Ta oli Eesti Ajalooarhiivi (varem Eesti Riiklik Ajaloo Keskarhiivi) teadusnõukogu liige, Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi asutajaliige ja 1992. aastast auliige ning Õpetatud Eesti Seltsi liige.


Nikolai Karl Otto von Wahl

Nikolai Karl Otto von Wahl (3. mai (vkj 21. aprill) 1833 Pajusi mõis – 21. november (vkj 8. november) 1904 Pajusi mõis) oli baltisaksa poliitik ja mõisnik.

Ta sündis Pajusi ja Tapiku mõisniku Eduard von Wahli ja Wilhelmine Jakobine von Krüdeneri pojana.

Ta oli Pärnu-Viljandi kreisisaadik ja Põltsamaa Eesti Põllumeeste Seltsi president (1892–1902).

Nikolai Karl Otto von Wahl päris isalt Pajusi mõisa ja ostis 1876. aastal Bernhard Caspar Otto von Stackelbergilt Adavere mõisa.


Röösa mõis

Röösa mõis (saksa keeles Rösarshof) oli riigimõis Saaremaal Valjala kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisasüda Saare maakonna Saaremaa valla maadele.

1923. aasta talvel jagati Valjala vallavolikogu otsusega Röösa mõisa maad.

Mõisas on olnud külakool.


Harilik jõgiputk

Harilik jõgiputk (Sium latifolium) on kaheiduleheline taim sarikaliste sugukonna jõgiputke perekonnast.

Taim on 50–120 cm kõrge, lehed piklikud. Taimede vars on tugev ja võsunditeta. Taimel on sarikas, õied valged.

Jõgiputk kasvab mageveekogude äärtes madalas vees ja liigniisketel aladel.

Harilik jõgiputk on mürgine.

Eestis on taim tavaline.


Wolfgang Loitzl

Wolfgang Loitzl (sündinud 13. jaanuaril 1980 Bad Ischlis) on Austria endine suusahüppaja.

Ta võistles alates 1997. aastast. Kokku võitis ta alates 2001. aastast maailmameistrivõistlustel suusahüpetes seitse kuldmedalit ja ühe pronksmedali. Taliolümpiamängudel võitis ta ühe kuldmedali: 2010. aastal Vancouveris suure mäe meeskonnavõistlusel.

2015. aasta jaanuaris teatas, et loobub tippspordist.


Andreas Küttel

Andreas Küttel (sündinud 25. aprillil 1979 Einsiedelnis) on Šveitsi suusahüppaja.

Esimese medali rahvusvahelistelt võistlustelt sai ta 1996. aastal juunioride maailmameistrivõistlustel, olles normaalmäel kolmas.

Maailma karikasarja 2005–2006 hooajal tegi ta läbimurde suushüppajate paremiku hulka. Hooaja lõpuks oli ta maailma karikasarja üldarvestuses kolmas. Küttel võitis hooajal kolm karikasarja etappi ja oli viis korda kolmas.


Maailma karikavõistlused laskesuusatamises

Laskesuusatamise maailma karikasari (inglise Biathlon World Cup) on laskesuusatamise rahvusvaheline kõrgetasemeline iga-aastane terve hooaeg kestev võistlussari. Laskesuusatamises on see kõrgeima tasemega võistlussari. Sellest madalama tasemega võistlussari on IBU Cup. Mõlemat võistlussarja korraldab Rahvusvaheline Laskesuusatamise Liit (IBU).

Maailma karikasarja hooaeg kestab novembrist või detsembrist märtsi lõpuni. Võistlused toimuvad igal nädalal eri kohtades, välja arvatud mõned pühad, ja paar nädalat enne hooaja tähtsaid võistlusi (maailmameistrivõistlused või taliolümpia). Kokku hõlmab hooaeg üheksast kuni kümne etapini, võistlused toimuvad kolmapäevast-neljapäevani pühapäevani. Teatevõistlused toimuvad neli kuni kuus korda hooaja jooksul. Arvestades seda, et maailma karikasarja loetakse maailmameistrivõistlused ja varem ka taliolümpiamängude võistlused (viimased olümpiamängud, mis arvestati maailma karikasarja hulka, olid 2010. aasta taliolümpiamängud: alates 2014. aasta taliolümpiamängudest ei anta võistlejatele enam olümpiamängude eest maailma karikasarja punkte).


Nikolai

Nikolai (vene keeles Николай, latinisatsioon Nikolay) on venepärane mehenimi

2018. aasta seisuga oli Nikolai Eestis populaarsuselt 19. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Nikolai 4360 mehel.

2018. aasta seisuga oli Nikolay Eestis populaarsuselt 86. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Nikolay 2078 mehel.


Teavik

Teavik on raamatukogunduses andmekandja – materiaalne objekt, millele on talletatud informatsiooni. Teavik on näiteks trükis, heliplaat, foto, CD-ROM, CD, helikassett, videofilm.


Kālidāsa

Kālidāsa oli India luuletaja ja näitekirjanik, kes elas ja tegutses arvatavasti 4.–5. sajandil pKr. Ta kirjutas sanskriti keeles. Tema elu kohta on vähe andmeid, enamik teavet on säilinud legendide kujul ega ole kuigi usaldusväärne.

Kālidāsa on klassikalise sanskritikeelse kirjanduse tähtsaim autor. Ta on väljapaistev nii eepikuna, lüürikuna kui ka dramaatikuna.

Kālidāsale omistatakse kindlalt kaks eepilist teost, üks eleegia ja kolm näidendit.

Ta on peen stilist. Tema väljendus on väga selge. Erinevalt paljudest hilisematest sanskritikeelsetest luuletajatest väldib ta stiilivõtete liialdatud kasutamist. Ta on väga tähelepanelik vaatleja nii India lopsaka looduse kui ka kauni naisekeha kirjeldamisel. Inimese, eriti naise tundeelu kirjeldab ta suure sisseelamisega.


Vello Helk

Vello Helk (sünninimi Voldemar Hintervald; 23. september 1923 Varstu – 14. märts 2014 Birkerød, Taani) oli eesti päritolu Taani ajaloolane ja arhivaar.


Kanada vesikatk

Kanada vesikatk (Elodea canadensis, sünonüüm Anacharis canadensis) on kilbukaliste sugukonda vesikatku perekonda kuuluv mitmeaastane veesisene taim (elodeiid); invasiivne võõrliik.

Rahvapäraselt on taime kutsutud vesihainaks.


Konnaosi

Konnaosi (Equisetum fluviatile, sünonüüm Equisetum limosum) on mitmeaastane sõnajalgtaim osjaliste sugukonnast osja perekonnast.

Konnaosi kasvab põhjapoolkera mõõduka kliimaga paikades. Euraasias ulatub levila lõuna suunas kuni Kesk-Hispaania, Põhja-Itaalia, Kaukasuse, Hiina, Korea ja Jaapanini. Põhja-Ameerikas ulatub ta Aleuutidest kuni Newfoundlandini, lõuna suunas Oregoni, Idaho, Loode-Montana, Kirde-Wyomingi, Lääne-Virginia ja Virginiani. Eestis on konnaosi tavaline.

Sageli kasvab ta tihedate puhmikutena mageveekogude kallastel või madalas kaldavees, näiteks tiikides, soodes jt. mudase põhjaga veekogudes.

Taime vars on sile, võib olla kas okstega või ilma, 40–140 cm pikk. Varred on 2–8 mm jämedad ja 10–30 peene sõlmega. Igast varresõlmest kasvab välja väikeste, 5–10 mm pikkuste mustade otstega lehekujuliste soomuste männas. Lehtedetuped on tihedalt vastu vart. Paljudel, kuid mitte kõigil vartel on lühikesed, 1–5 cm pikkused tõusvate ja laiali sirutuvate jätkete männased, kusjuures kõige suuremad jätked on varre alumise poole keskosas. Need kõrvalharud on sihvakad, tumerohelised ja 1–8 sõlmega, kusjuures igast sõlmest kasvab jällegi välja lehekujuliste soomuste männas.

Osjad on seest õõnsad, aga kõige suurem siseõõnsus on konnaosjal: tüüpiliselt hõlmab see 80% varre läbimõõdust. Varred katkevad sõlmede kohalt kergesti, kui neid rebida. Niihästi viljakad kui steriilsed varred näevad välja ühtemoodi.

Eosed valmivad juunis-juulis. Mõne varre otsa kasvavad tömbi otsaga eosekoonused. Need on kollakasrohelised, 1–2 cm pikad ja 1 cm laiad ning tihedates männastes paiknevate soomustega.

Konnaosi paljuneb niihästi sugulisel teel eoste kui mittesugulisel teel risoomiga, aga pigem viimastega, sest enamik võrseid kerkib risoomist.

Konnaosja peetakse sageli agressiivseks liigiks, sest ta kipub oma kõrval teisi taimi välja suretama. Sellepärast, kui konnaosja oma aeda istutada, on parem tema risoom mingisse kasti panna, mille seinad takistaksid taime juurestiku levimist.

Niihästi Euroopa kui Põhja-Ameerika hõimud on sajandeid kasutanud konnaosja küürimiseks, karestamiseks ja viilimiseks varte suure ränisisalduse tõttu. Varakevadisi võrseid söödi. Vanad kreeklased ja roomlased kasutasid neid verejooksu peatamiseks, neeruhaiguste, seedehaavandite ja tuberkuloosi raviks.

Konnaosjadesse koonduvad pinnases leiduvad raskmetallid ja sellepärast kasutatakse neid keskkonna raskmetallisisalduse määramiseks.

Konnaosja varsi ja juuri söövad mõnikord veelinnud. Carl Linné andmetel põhjapõder ei söö tavalist heina, küll aga konnaosje, sest need on mahlakad. Põhja-Rootsis niidetakse neid lehmasöödaks, et suurendada nende piimaandi, aga hobused neid ei söö.


Raphaël Poirée

Raphaël Poirée (sündinud 9. augustil 1974 Rives) on endine Prantsusmaa laskesuusataja.

Poirée on võitnud maailma karika neli korda (2000–2002 ja 2004), olnud korra teine ning kaks korda kolmas. Maailma karikasarja etapivõite on tal 44, teisi kohti 39 ja kolmandaid kohti 20 ning kokku esikolmikukohti 103.

Ta võitis olümpiahõbeda 12,5 km jälitussõidus 2002. aasta taliolümpiamängudel USA-s Salt Lake Citys. Lisaks sai ta Prantsusmaa koondisega 4×7,5 km teatesõidus pronksmedali Salt Lake Citys ja 2006. aasta taliolümpiamängudelt Itaalias Torinos. Maailmameistriks on Poirée tulnud 8 korda.

Esimest korda osales Poirée laskesuusatamise maailmameistrivõistlustel 1996 Saksamaal Ruhpoldingis. Ta saavutas seal 20 km distantsil 6 trahviminutuga 67. ja sprindis 2 trahviringiga 23. koha. Teatesõidus sõitis ta teist vahetust ja aitas saavutada meeskondlikku 5. kohta.

2007. aasta MM-il Slovakkias Brezno-Osrblies saavutas ta 20 km distantsil 3 trahviminutiga 14. koha ja 10 km distantsil 6 trahviringiga 59. koha. Teatemeeskonnas oli Poirée ankrumees ja tõi Prantsusmaa taas viiendana finišisse.

1998. aasta taliolümpiamängudel Jaapanis Naganos saavutas Poirée 20 km distantsil 2 trahviminutiga 22. koha. 10 km distantsil tabas ta esimeses tiirus üksnes 1 märgi ja katkestas. See ei jätnudki temast teistega võrreldes halba muljet, sest parim prantslane oli alles 50. ja ülejäänud 5 viimase hulgas. Teatemeeskonnas sõitis ta teist vahetust ja tegi 3 möödalasku. Prantsusmaa tuli 7. kohale.

1999. aasta MM toimus Soomes Kontiolahtis ja Norras Oslos. Eraldistardist sõidus Oslos sai Poirée ühe trahviminuti viimases tiirus ja oli 19. Samas peetud ühisstardidistantsil oli Poirée juba maailmameistriks tulemas, kui sai viimases tiirus 3 trahviringi ja langes 9. kohale 59,3-sekundilise kaotusega maailmameistriks tulnud Sven Fischerile. Kontiolahtis peetud sprindis teenis Poirée 5 trahvi, mis jätsid ta 26. kohale. Järgnenud jälitussõidus laskis ta esimesed tiirud puhtalt, aga viimases sai 2 trahvi, mis jättis ta 11. kohale. Teatemeeskonnas sõitis ta viimast vahetust, aga Prantsusmaa jäi alles 12. kohale vahetult Eesti ees.

2000. aasta MM toimus Soomes Lahtis, välja arvatud teatesõit, mis toimus Oslos. Eraldistardis saavutas Poirée 4. koha, kaksikvõit läks Austriasse. Sprindis tuli ta 1 trahviga 6. kohale, kaotades võitnud Frode Andresenile 27,5 sekundit, aga Bjørndalenile 0,1 sekundit. Jälitussõidus teenis ta oma elu teise MM-pronksi Frank Lucki ja Pavel Rostovtsevi järel, hoolimata saadud 3 trahvist. Ühisstardis tuli Poirée aga esmakrdselt maailmameistriks, teenides üksnes 1 trahvi (puhtalt ei lasknud keegi). Ta edestas 9,4 sekundiga Rostovtsevit ja 18,4 sekundiga Bjørndalenit. Teatesõidus oli Poiréel jälle viimane vahetus ja ta tõi meeskonna finišisse kümnendana. Teiste meeskondadega võrreldes oli laskmine talutav, lihtsalt sõidukiirus oli aeglane.

2001. aasta MM-il Pokljukas sai Poirée eraldistardis koguni 6 trahvi ja jäi 37. kohale. Sprindis läbis ta avatiiru puhtalt, aga teises sai 2 trahvi ja oli lõpuks 7. Jälitussõidus saavutas ta 2 trahviga hõbemedali, kaotades Rostovtsevile 5,9 sekundit. Ühisstardis tuli ta koguni maailmameistriks, edestades Bjørndalenit 3,8 sekundiga. Teine maailmameistritiitel tuli meeskondlikult, kus Poirée oli taas ankrumees. Valgevenet ja laskmises ebaõnnestunud Norrat edestati pisut enam kui poole minutiga.

2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys saavutas Poirée eraldistardis kahe trahviga 10. koha, kaotades võitjaks tulnud Bjørndalenile (samuti kahe trahvi) ligi 2 minutiga. Sprindis sai puhtalt lasknud Bjørndalen teise kulla, aga Poirée sai püstitiirus kaks trahvi ja 9. koha. Jälitussõidus sai Bjørndalen kolmanda kulla ja Poirée võitis (küll 43-sekundilise vahega) hõbemedali. See jäigi tema ainsaks individuaalseks olümpiamedaliks. Meeskonnaga saavutas ta pronksmedali, lastes viimases vahetuses puhtalt.

2003. aasta MM-il Venemaal Hantõ-Mansiiskis saavutas Poirée eraldistardis 7. koha, olles prantslastest kõige kiirema sõidu ja kõige halvema laskmisega (3 trahvi). Sprindietapi ta katkestas pärast esimese tiiru läbimist ega pääsenud jälitussõitu. Ühisstardis saavutas ta pronksmedali, kaotades võitjaks tulnud Bjørndalenile pisut üle minuti ja Sven Fischerile 15 sekundit. Sealjuures sai Poirée 4 trahvi, neist 2 viimases tiirus, aga Bjørndalen laskis puhtalt. Teatesõidus kaotas Prantsusmaa võitjaks tulnud Saksamaale alla 3 minuti, aga jäi 13. kohale, tahapoole Eestist ja Lätistki, sest kolmanda vahetuse sõitja tegi 5 möödalasku ja sõitis 4 trahviringi.

2004. aasta MM toimus Saksamaal Oberhofis. See kujunes Poire karjääri tipuks: ta tuli igal distantsil medalile. Eraldistardis saavutas ta kindla esikoha kõigest 1 trahviga (viimasest tiirust). Sprindis lisandus teine võit 9,1 sekundiga Ricco Grossi ees (mõlemad lasksid puhtalt). Jälitussõidus said nii Gross kui ka Poirée 2 trahvi, kuid rajal möödus temast Gross ja võttis 13,3-sekundise edumaaga võidu. Kõigil kolmel distantsil sai pronksi Bjørndalen, ehkki sai jälitussõidus koguni 6 trahvi. Ühisstardis kindlustas Poirée järjekordse maailmameistriks tuleku enam kui poole minutiga Lars Bergeri ja Sergei Konovalovi ees. Teatesõidus tegi Prantsusmaa üksnes 2 möödalasku (neist ühe Poirée viimases vahetuses), vähem polnud kellelgi. Prantsusmaa tuli Saksamaa ja Norra järel kolmandaks. Seega võitis Poirée peetud viiest alast kolm, aga tema abikaasa Liv Grete Skjelbreid-Poirée viiest naiste alast koguni neli. Niisugune medalisadu ühte perekonda oli enneolematu.

2005. aasta MM toimus Austrias Hochfilzenis. Eraldistardis tuli ta 2 trahviga 8. kohale, sprindis 2 trahviga 13. kohale (kõik ettepoole tulnud lasksid täpsemalt), jälitussõidus tõusis 4 trahviga (kummastki viimasest tiirust 2) 7. kohale ning ühisstardis saavutas 2 trahviga pronksmedali Bjørndaleni ja Fischeri järel. Teatesõidus jäi Prantsusmaa 5. kohale: viimases tiirus tegi Poirée 2 möödalasku, sama palju kui tema meeskonnakaaslased kokku.

Samal aastal peeti Hantõ-Mansiiskis maailmameistrivõistlused segateatesõidus, kus Prantsusmaa I, mille ankrumees oli Poirée, sai 6. koha, kaotades ka Prantsusmaa II-le. Kaksikvõit läks Venemaale.

2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos saavutas Poirée eraldistardis 20. koha 3 trahviga. Sprindis oli ta 1 trahviga 8., aga jälitussõidu katkestas pärast teist tiiru. Ühisstardis sai ta 2 trahviga 12. koha. Teatesõidus tegi Prantsusmaa meeskond 6 möödalasku, neist pooled Poirée viimases tiirus, ning sai Saksamaa ja Venemaa järel pronksmedali. Lõpuspurdis edestas Poirée sama aja saanud Rootsi ankrumeest Carl Johan Bergmanit.

Samal aastal toimusid Pokljukas maailmameistrivõistlused segateatesõidus. Poirée sõitis Prantsusmaa koondise viimast vahetust, oli 2 möödalasuga Prantsusmaa täpseim ning tõi Prantsusmaa pronksmedalile Venemaa ja Norra järel.

2007. aasta MM toimus Itaalias Anterselvas. Eraldistardis saavutas Poirée puhta laskmisega esikoha. Sprindis oli ta 1 trahviga 8. (võitis Bjørndalen), jälitussõidus tõusis 3 trahviga 6. kohale (võitis Bjørndalen) ja ühisstardis saavutas pronksmedali kahe sakslase järel. Segateatesõidus oli Prantsusmaa laskmises selgelt parim meeskond ning see tõi Rootsi järel ja Norra ees hõbemedali. MM-il teatas Poirée sportlaskarjääri lõpetamisest hooaja lõpul. Ta võistles viimast korda tipptasemel 11. märtsil 2007 Holmenkollenis MK-etapil 15 km ühisstardiga sõidus, kus tuli teiseks, kaotades Bjørndalenile lõpumeetritel, ja loobus viimasest, Hantõ-Mansiiskis peetud etapist.

Sellegipoolest osales ta 2008. aastal sõjaväelaste maailmameistrivõistlustel laskesuusatamises ja saavutas tegevsportlaste seas 5. koha.


Kaevandu järv

Kaevandu järv ehk Storträske (ka Suur Kaevandu järv) on järv Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Niibi külas (Niibi rabas). Kaldajoone pikkus on 836 m.

Järv on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.

Kaevandu järve keskkonnaregistri kood on VEE2039100.


Storträske

Storträske on järv Harjumaal Väike-Pakri saarel.

Järve põhja on settinud eriteralise liiva kiht, mis kalda ääres on poole meetri paksune ja mille all avaneb aluspõhi.


Peraküla Mustjärv

Mustjärv (ka Peraküla Mustjärv, Nõva Mustjärv) on järv Läänemaal Perakülas. Järve kaldajoone pikkus on 573 m. Järv jääb Nõva maastikukaitsealale Mustjärve sihtkaitsevööndisse. Järvest umbes 700 m edelasse jäävad Toatse järv ja Väike-Toatse järv, umbes 1,4 km loodesse jääb Läänemeri.

Mustjärv on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.

Mustjärve keskkonnaregistri kood on VEE2019000.


Hallvaallased

Hallvaallased (Eschrichtiidae) on mereimetajate sugukond vaalaliste seltsist.

Sugukonda kuulub ainult üks perekond (hallvaal) ühe liigiga (hallvaal).


Penikeel

Penikeel (Potamogeton) on üheiduleheliste veetaimede perekond penikeeleliste sugukonnast.

Enamik penikeeli elavad mageveekogudes. Penikeeled on püsikud. Neil on risoom, mis aitab neil üle elada talveperioodi. Paljudel liikidel tekivad kas risoomidest või vartest spetsiaalsed talipungad, mida nimetatakse turioonideks. Turioonid aitavad samuti ületada talveperioodi.

Penikeeled on kosmopoliidid. Neid arvatakse olevat 90 liigi ümber. Süstemaatika teeb keeruliseks arvukate hübriidide olemasolu.


Vesikuuselised

Vesikuuselised (Haloragaceae ehk Haloragidaceae) on kivirikulaadsete seltsi kuuluv veetaimede sugukond.


Parras

Parras on laeva või paadi välimine külgmine osa põhjaga ühinemise kohast (kimmist) peatekini. Sama sõna kasutatakse ka õhu- ja kosmoselaeva kohta, nt pardale minek.


Oranje Willem

Oranje Willem, ka Willem Vaikija (24. aprill 1533 Dillenburgi linnus – 10. juuli 1584 Delft) oli Oranje vürst ning Nassau hertsog, Katzenelnbogeni, Viandeni ja Dietzi krahv.

Ta oli Madalmaade kodanliku revolutsiooni üks juhte. Alates 1560. aastate algusest oli ta Hispaania-vastase liikumise juht. Ta korraldas sõjakäike Hispaania esindaja Alba hertsogi vastu (1568, 1572). Ta kuulutati 1572 ülestõusnud Madalmaade põhjaprovintside (Hollandi, Zeelandi ja Utrechti) asehalduriks ehk riigihoidjaks.


Eugen Sterpu

Eugen Sterpu (hüüdnimega Gicu, sündinud 10. juunil 1963 Damascani külas Põhja-Moldaavias) on Tallinnas elav ja töötav Moldova päritoluga kunstnik. Sterpu räägib hästi rumeenia, prantsuse, vene ja eesti keelt.


Remeedium

Remeedium (ladina remedium 'vahend millegi vastu') on seadusega lubatud erinevus mündi ettenähtud ja tegeliku massi ning metallisisalduse vahel (mündi kuludes mass ja metallisisaldus vähenevad).


Lahnarohi

Lahnarohi (Isoëtes) on perekond Isoetopsida klassi Isoetales seltsi lahnarohuliste sugukonnast.

Leidub ka teisi taksonoomilisi käsitlusi, kus näiteks seltsi Isoetales on käsitletud hoopis pärisraigaste (Lycopsida) klassi all.

Lahnarohu perekonda kuulub umbes 140–150 liiki. Perekond on küll kosmopoliitne, kuid sageli on kasvukohtades nende arvukus väike.


Ligatuur (metallurgia)

Ligatuur on metall, metallisulam, sulam klaasi või muu ainega mida lisatakse kullale, hõbedale või teistele väärismetallidele nende omaduste muutmiseks (näiteks kõvaduse suurendamiseks).

Ligatuur on ka sulam, mida lisatakse sulametallile mustas metallurgias sulami voolavuse muutmiseks, legeerimiseks või legeerivate ainete lisamiseks.

Mustas metallurgias nimetatakse ligatuure ka ferrosulamiteks.


Königshain

Königshain on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis.

Kuni 2008. aastani kuulus vald Alam-Sileesia Oberlausitzi kreisi.


Jugoslaavia Kuningriik

Jugoslaavia Kuningriik oli kuningriik Balkani poolsaarel alates Esimesest maailmasõjast kuni Teise maailmasõjani. Riik paiknes maa-alal, kus tänapäeval asuvad Bosnia ja Hertsegoviina, Serbia, Montenegro, Põhja-Makedoonia ja suurem osa tänapäeva Sloveeniast ja Horvaatiast. Kuni 1929. aastani oli riigi nimi Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriik.

Kuningriik piirnes Itaaliaga ja Austriaga loodes, Ungari ja Rumeeniaga põhjas, Bulgaariaga idas, Kreeka ja Albaaniaga lõunas ja Aadria merega läänes.


Kokainism

Kokainism on kokaiini regulaarne tarvitamine koos sõltuvustunnustega.

Kokaiin on 2007. aastal kanepi järel kõige laialdasemalt kaubitsetav illegaalne narkootikum maailmas. Eestis on kokaiini tarvitamine tagasihoidlik, oletatavasti tema kõrge hinna tõttu. 2006. aastal oli kokaiini tarbimine Eestis 6,5 korda väiksem kui kanepi tarbimine. Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse avaldatud Euroopa uimastiaruande kohaselt oli Eestis 2017. aastal 110 uimastitest põhjustatud surmajuhtu, mis võrreldava suhtarvuna väljendatult teeb 130 surmajuhtu iga 1 miljoni inimese kohta vanuses 15–64 aastat.


Sander Mets

Sander Mets (sündinud 3. oktoobril 1981) on eesti laulja.

2007. aasta aprillis sai ta ansambli The Tuberkuloited solistiks. Sellel ajal õppis ta Tallinna Tehnikaülikoolis arvutisüsteemide ehitust ja tehnikat ning töötas infotehnoloogia vallas.


Burundi bwacu

"Burundi bwacu" ("Armas Burundi") on Burundi riigihümn.

Hümni sõnad on kirjutanud kirjanike rühm, keda juhatas katoliku preester Jean-Baptiste Ntahokaja. Muusika autor on Marc Barengayabo. Hümn võeti kasutusele 1962. aastal pärast iseseisvuse väljakuulutamist.


Jugoslaavia Föderatiivne Sotsialistlik Vabariik

Jugoslaavia Sotsialistlik Föderatiivne Vabariik oli Jugoslaavia liitriik, mis moodustati Teise maailmasõja lõpus 1945. aastal. See oli kommunistlik riik, mis hõlmas tänapäeva Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, Kosovo, Põhja-Makedoonia, Montenegro, Serbia ja Sloveenia alasid. Üksus lagunes 1992. aastal Jugoslaavia sõdade käigus. 1992. aastal loodi kahest järele jäänud riigist (Serbia ja Montenegro) liit, ametliku nimetusega Jugoslaavia Föderatiivne Vabariik. Rahvusvaheline üldsus seda aga ei tunnustanud kui Jugoslaavia Sotsialistliku Föderatiivse Vabariigi järeltulijat.

Moodustatud Teise maailmasõja eelse Jugoslaavia Kuningriigi (Serbia-Horvaatia-Sloveenia kuningriigi) aladest, kuulutati riik välja 1943. aastal ning nimetati Jugoslaavia Demokraatlikuks Föderatsiooniks. 1946. aastal muudeti see Jugoslaavia Föderatiivseks Rahvavabariigiks ja 1963. aastal Jugoslaavia Sotsialistlikuks Föderatiivseks Vabariigiks.

President Josip Broz Tito juhtimisel järgis Jugoslaavia külma sõja ajal neutraalset poliitikat ja muutus üheks Erapooletute Riikide Liikumise loojaks.


Väikevaallased

Väikevaallased (Neobalaeninae) on mereimetajate alamsugukond vaalaliste seltsi sugukonnast Cetotheriidae.

Varem arvati väikevaallased eraldi sugukonnaks Neobalanidae (Miller, 1923).

Alamsugukonda kuulub ainult üks ekstantne perekond (väikevaal) ühe liigiga (väikevaal).


Silevaallased

Silevaallased (Balaenidae) on mereimetajate sugukond vaalaliste seltsi kiusvaalaliste alamseltsist.

Sugukonda kuulub 2 perekonda 4 liigiga.


Pringellased

Pringellased (Phocoenidae) on mereimetajate sugukond vaalaliste seltsi hammasvaalaliste alamseltsist.

Sugukonda kuulub 3 perekonda 6 liigiga.


Kudani järv

Kudani järv ehk Nåtan (ka Güddnäs) on järv Lääne maakonnas Noarootsi vallas Kudani külas. Järv jääb Vööla-Kudani sihtkaitsevööndisse. Järvest umbes 1 km ida poole jääb Vööla meri, umbes 1,2 km loode poole jääb Läänemeri.

Kudani järv on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Järve kaldajoone pikkus on 2929 m.


Frank Drost

Frank Drost (sündinud 26. juulil 1953) on Hollandi kabetaja, rahvusvaheline meister. 1978. aastal võitis ta Hollandi meistrivõistlused rahvusvahelises kabes.


Nokisvaallased

Nokisvaallased (Ziphiidae) on mereimetajate sugukond vaalaliste seltsi hammasvaalaliste alamseltsist.

Sugukonda kuulub 6 perekonda 20 liigiga.


Kullamaa järv

Kullamaa järv (ka Kullamaa tehisjärv) on tehisjärv Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kullamaa külas. Järve kaldajoone pikkus on 2016 m.

Järv on tekkinud endisse karjääri. Järvest vahetult põhja poole jääb Marimetsa looduskaitseala. Kullamaa–Silla tee ja Kirimäe–Kirna–Kullamaa tee ristmikust (Kullamaa kirikust) jääb järv umbes 1,1 km loodesse.

Kullamaa järv on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.

Kullamaa järve keskkonnaregistri kood on VEE2028510.


Kullamaa paisjärv

Kullamaa paisjärv on järv Liivi jõel Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Koluvere, Kullamaa ja Kullametsa külas.

Paisjärve valgla pindala on 108 km². Kaldajoone pikkus on 3706 m. Järv on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.

Kullamaa paisjärve keskkonnaregistri kood on VEE2034240.


Kurkse järv

Kurkse järv (ka Kurksi järv) oli järv Läänemaal Lääne-Nigula vallas.

Kunagise järve kohal on roostik ja rohusoo.


Neoproterosoikum

Neoproterosoikum on geokronoloogiline üksus (aegkond).

Neoproterosoikum vastab ajavahemikule 1000...542 miljonit aastat tagasi (1...0,542 miljardit aastat tagasi). Neoproterosoikumile eelneb mesoproterosoikum ja järgneb paleosoikum.


Neoarhaikum

Neoarhaikum on geokronoloogiline üksus (aegkond). Neoarhaikum vastab ajavahemikule 2800...2500 miljonit aastat tagasi (2,8...2,5 miljardit aastat tagasi).

Neoarhaikumile eelneb Mesoarhaikum ja järgneb Paleoproterosoikum.


Paleoproterosoikum

Paleoproterosoikum on geokronoloogiline üksus (aegkond). Paleoproterosoikum vastab ajavahemikule 2500...1600 miljonit aastat tagasi (2,5...1,6 miljardit aastat tagasi).

Paleoproterosoikumile eelneb Neoarhaikum ja järgneb Mesoproterosoikum.

Stather – 1800...1 600 Ma Orosir – 2050...1 800 Ma Rhyac – 2300...2 050 Ma Sider – 2500...2 300 Ma Paleoprotesoikumis algas tänapäevaste ürgmandrite teke. Mandritompude liitumise tulemusena tekkis Columbia hiidmanner. Sel ajal (Rhyac) tekkis Svekofennia (sh. eesti, Fennoskandia, mis ulatus Laadogast Californiani) maakooretomp, mis on suuremalt osalt säilinud tänapäeva, va mõningad tükkide eraldumine. Igal juhul oli selleks ajaks tekkinud elu, sest sellest ajastust pärinevad tõestatud mikroorganismide kivistised.


Dougie Poynter

Douglas Lee Poynter (sündinud 30. novembril 1987 Essexis Inglismaal) on inglise bändi McFly basskitarrist ja taustalaulja.

Dougie liitus bändiga, kui ta oli 15-aastane.


Suveköök

Suveköök on väike elumajast eraldi asuv lahtise koldega ehitis soojal ajal söögi valmistamiseks. Saarte murdes ka paargu, Põhja-Eestis (õue)köök, Lõuna-Eestis suvekoda, nimetatud ka irrekoda, kolualune.


Sõel

Sõel on korrapäraste avadega võrk või leht avade suurusest suuremate tahkete osade eraldamiseks töödeldavast ainest.


Mind and World

"Mind and World" ("Vaim ja maailm") on John McDowelli raamat, mis põhineb tema 1991. aasta John Locke'i loengutel. Teos ilmus 1994. aastal, 1996. aasta väljaandele lisas autor sissejuhatuse.


Alden Ehrenreich

Alden Ehrenreich (sündinud 22. novembril 1989 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja.


Maria Moier

Maria Moier (sünninimega Protassova; vene keeles Мария Андреевна Протасова-Мойер; 1793–1823) oli Tartus tegutsenud arsti Johann Christian Moieri abikaasa.

Maria Moierit peetakse Vassili Žukovski ja Aleksandr Puškini muusaks. Värssromaani "Jevgeni Onegin" kangelanna Tatjana Larina tegelaskujus nägid kaasaegsed Maria Moieri jooni.

Maria Moier suri noorena, teise lapse sünnitamise järel. Ta on koos vastsündinuga maetud Raadi kalmistule.


Noorsepad

Noorsepad ehk Noored Sepad ehk Ülemaaline Noorseppade Liit oli Eesti noorteorganisatsioon 1920-1940. Oli Noorte Kotkaste ja Kodutütarde eelkäijaks.


Édouard Vuillard

Jean-Édouard Vuillard (11. november 1868 – 21. juuni 1940) oli prantsuse maali- ja dekoratiivkunstnik, graafik ja lavakujundaja.


Küberjälgimine

Küberjälgimine on Interneti või muude elektrooniliste vahendite kasutamine üksikisiku, rühma või organisatsiooni jälitamiseks või ahistamiseks. See võib sisaldada valesüüdistusi ja laimu. See võib hõlmata ka jälgimist, identiteedivargust, ähvardusi, vandalismi, seksi pakkumist või teabe kogumist, mida võidakse kasutada ähvardamiseks, häbistamiseks või ahistamiseks.

Küberjälgimine on paljude riikide laimamis- ahistamis- ja jälitamisvastaste õigusaktide kohaselt kriminaalkuritegu. Süüdimõistmine võib kaasa tuua ründaja lähenemiskeelu, katseaja või kriminaalkaristuse, sealhulgas vangla.


Valga Raadio

Valga Raadio oli Eesti kohalik raadiojaam, mida sai kuulata Valgas sagedusel 92,5 aastatel 1993 kuni 1997.


Sveaborgi sadama peakomandör

Sveaborgi sadama peakomandör (vene keeles главный командир Свеаборгского порта) oli aastatel 1808−1856 Sveaborgi sõjasadama ülem. Peakomandör oli ühtlasi Sveaborgi sõjakuberner.


Eesti Laul 2021

Eesti Laul 2021 oli kolmeteistkümnes Eesti Laulu võistlus ja 28. Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoor. Poolfinaalid toimusid 18. ja 20. veebruaril, finaal 6. märtsil Saku Suurhallis.

Poolfinaali ja finaali õhtujuhtideks olid Tõnis Niinemets ja Grete Kuld.

Mõlemas poolfinaalis osales 12 laulu ja mõlemast poolfinaalist pääses 6 laulu finaali, seega osales finaalis kokku 12 laulu.


Viapori sadama komandör

Viapori sadama komandör (vene keeles командир Свеаборгского порта) oli aastatel 1860−1917 Viapori sõjasadama ülem.


Jalgpall 1992. aasta suveolümpiamängudel

Jalgpall 1992. aasta suveolümpiamängudel toimus 24. juulisi - 8. augustini Hispaanias Barcelonas. See oli kahekümnes kord, kui jalgpall oli olümpiamängude programmis. Jalgpalliturniiril osaleb 16 rahvuskoondist, kes loositi neljaks nelja meeskonnaga alagrupiks, ning iga alagrupp mängis omavahel. Eelvooru alagrupiturniiri lõpus pääsesid iga alagrupi kaks parimat meeskonda väljalangemisturniirile, alustades veerandfinaalist ja jätkates poolfinaaliga ning kulmineerudes 8. augustil 1992. aastal Camp Nou staadionil kuldmedalimänguga.

Teist korda pärast 1984. aastat ei toimunud tegelikul olümpiastaadionil ühtegi jalgpalli olümpiaturniiri mängu. Turniir oli olümpiaajaloos üks halvemini külastatud. Mõnele eelvooru kohtumisele tuli vaid 2000 pealtvaatajat.

Alates 1992. aasta suveolümpiamängude jalgpallivõistlustest võisid olümpiamängudel osaleda ka ainult elukutselistest moodustatud meeskonnad, juhul kui meeskonnas pole rohkem kui kolm üle 23-aastast jalgpallurit.

Tagasimängu reegel tähistas sellel turniiril oma ametlikku esietendust.

Hispaania suutis olümpiamängude võõrustajana taas võita kuldmedalid pärast 1920. aastat. See on seni Euroopa meeskonna viimane võit jalgpalliturniiril.


Radruż

Radruż (aastatel 1977−1981 Rozdroże, ukraina keeles Радруж) on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Lubaczówi maakonnas Horyniec-Zdrój vallas. Radruż asub Ukraina piiri ääres.


Iwkowa

Iwkowa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Brzesko maakonnas, Iwkowa valla halduskeskus. Iwkowa asub Brzeskost umbes 16,5 km lõunas.

Iwkowa on suvituskoht ja teeninduskeskus.


Peterburi sadama peakomandör

Peterburi sadama peakomandör (vene keeles главный командир Петербургского порта) oli aastatel 1867−1882 Peterburi sõjasadama ülem.


Hüdroenergia Eestis

Hüdroenergia Eestis on Eestis mehaanilise energia liik, mis saadakse vee langemisel Maa raskusjõu mõjul. Hüdroenergiat on Eestis taastuvenergia liikides kõige pikemalt kasutatud elektri tootmiseks.

Hüdroelektrijaamu on Eestis praegu 50. Kõige suurem on Jägala jõel asuv Linnamäe jaam, mis toodab kogu Eesti hüdroelektrijaamade toodetavast energiast poole. Kõige suuremad Eesti hüdroelektrijaamad asuvad Jägala jõe peal ning toodavad ligi poole hüdroelektrijaamade kogutoodangust. 2014. aastal tootsid hüdroelektrijaamad kokku 27 GWh elektrienergiat.

Eestis on veel paiku, kus saab hüdroenergiat toota, aga energia hind ei kaalu suurt investeeringut üle ja seega pole mõtet neid kulutusi teha. Hüdroenergiast elektrienergia tootmise kasvuks ei ole Eestis kuigi suurt potentsiaali. Eestis on küll palju jõgesid, kuid enamiku jõgede pikkus ei ületa 10 kilomeetrit ja vähem kui 50 jõe vooluhulk ületab 2 m³/sek. Eesti reljeef on tasane ning jõevee langus hüdroenergia rakendamiseks liiga väike. Geograafilise omapära tõttu pinnavormide suhtelised kõrgused ei ületa enamasti 20 meetrit ning ei ulatu 50 meetrini. Samuti kehtib palju looduskaitse ettekirjutusi, mis välistavad mõningad võimalikud asukohad.


Kritias (dialoog)

"Kritias" on üks Platoni dialoogidest. Teos on kas lõpetamata või pole siis selle lõpp säilinud.

Dialoogi peetakse Platoni hiliste dialoogide hulka kuuluvaks. Tänapäeval arvatakse, et see järgneb "Politeiale," ent Timaiose ja Kritiase järel kirjutas Platon veel "Seadused". Gerhard R. Ledgeri teooria kohaselt on see Platoni viimane teos, mis jäi poolikuks, kuna Platon suri enne selle lõpetamist ära.

Teos koosneb peamiselt pikast monoloogist, mida peab Kritias. Teised tegelased on Sokrates, Hermokrates ja Timaios Lokrosest.

Tegemist on teise osaga oletatavast triloogiast, mille esimeseks osaks on Timaios. Triloogia kolmandaks osaks oleks hüpoteetiline Hermokrates, mille kohta pole aga teada, kas Platon selle ka tõepoolest kirja pani. Kritiase säilinud osa liidetakse ühiste tegelaste ja sisu ühtsuse tõttu vahel ka Timaiosega kokku ühtseks dialoogiks "Timaios-Kritias".

Dialoog leiab aset õiglase riigikorra kohta käinud vestluse järel. Platoni teostest esineb selline jutuajamine Politeias, seega peaks dialoog aset leidma sellele järgnenud päeval. Sokrates soovib kuulda oma ideaalse riigikorra suhetest seoses mõne teise maaga ja nii lubab eelnevas dialoogis "Timaios" Kritias rääkida Atlantisest, mis kaotas sõja ideaalse riigikorraga Ateena vastu. Ta teeb sellest seal ka lühikokkuvõtte, rääkides ka ""Kritiases" puuduvast Atlantise hukust, andes seejärel sõna Timaiosele, et Atlantisest pikemalt omanimelises dialoogis rääkida.

Timaiose lõpusõnadega ka "Kritiase" dialoog algab, millele järgneb vestlus. Seejärel alustab Kritias juttu mineviku asjadest, alustades kõigepealt Ateenast ja sealsest elukorraldusest. Sealjuures mainib ta, et Ateenas ei olnud toona meeste ja naiste vahel vahet, mõlemad panustasid võrdselt ühiskonna arengusse ja et selle võrdsuse märgiks olid toona Ateena peamises templis kõrvuti Athena ja Hephaistose kujud. Ka mainib ta seda, et loodus on ajaga muutunud, räägib maa viljakust alandanud erosioonist ja metsade kaost, millest võivat veel näha iidsete kändude jäänuseid.

Seejärel alustab Kritias Atlantise kirjeldamist. Ta vabandab kreekapäraste nimede pärast, põhjendades seda Soloni kavatsusega Atlantise loost kreeklastele mõeldud poeem luua, mistõttu ta ka nimed kreekapärastas. Atlantis olevat olnud Poseidoni maa ja Poseidon ka Atlantise esimese ülemkuninga Atlase esiisa. Kokku olevat Atlasel olnud üheksa venda, kes said Atlantise eri regioonide kuningaiks. Neist ühe puhul toob ta ära ka atlantisepärase nimekuju, sest tema järgi sai nime Cadiz.

Järgneb maa kirjeldus. Platon mainib ka orihalkat, mille ainsaks hankimiskohaks olid Atlantise kaevandused.

Aja jooksul olevat jumalik veri atlantislaste soontes lahjenenud, tuues kaasa ebatervete himude, nagu ahnus ja võimu kuritarvitamine, leviku. Siis olevat Atlantisesse laskunud Zeus, aga kohal, kus ta oma kõnet alustab, dialoog katkeb.


Hermokrates (dialoog)

"Hermokrates" on üks Platoni dialoogidest, mille olemasolu on hüpoteetiline. Teos on kas lõpetamata või pole siis selle lõpp säilinud.

Dialoogi peetakse Platoni hiliste dialoogide hulka kuuluvaks. Tänapäeval arvatakse, et see järgneb "Politeiale," ent "Hermokratesega" terviku moodustava "Timaiose" ja "Kritiase" järel kirjutas Platon veel "Seadused". Gerhard R. Ledgeri teooria kohaselt on "Kritias" Platoni viimane teos, mis jäi poolikuks, kuna Platon suri enne selle lõpetamist ära, seetõttu "Hermokrates" jäigi kirjutamata.

Teose tegelased on tõenäoliselt Kritias, Sokrates, Hermokrates ja Timaios Lokrosest ent võib-olla oleks selles mainitud ka neljandat vestluspartnerit, kelle olemasolule "Timaiose" alguses on vihjatud.

Tegemist oleks osaga oletatavast triloogiast, mille esimeseks osaks on "Timaios", teiseks osaks aga "Kritias", ent see teos on kas lõpetamata või pole siis selle lõpp säilinud. Triloogia kolmandaks osaks oleks hüpoteetiline "Hermokrates", mille kohta pole aga teada, kas Platon selle ka tõepoolest kirja pani.

Dialoogi sisu kohta varasemates dialoogides vihjed puuduvad. On aga eeldatud, et kuna teine osa räägib kunagise merelise suurvõimu Atlantise purustamisest Ateena poolt, siis on kolmas osa mõeldud kujutama ise mereliseks suurvõimuks tõusnud Ateena purustamisest, milles üks juhtrolle oli just nimelt Hermokratesel. Samas on selle sisu kohta teisigi hüpoteese. Nii on oletatud, et dialoogis oleks kirjeldatud ühiskonna tõusmist katastroofist, et aga samal teemal on kirjutatud dialoog "Seadused", siis jäigi Hermokrates kirjutamata.

Dialoogi on kasutatud aastal 1992 toodetud arvutimängus Indiana Jones and the Fate of Atlantis, kus dialoogi sisuks on vihjed Atlantise asukohale.


Pulčēni

Pulčēni on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Jumurda vallas. Küla asub valla idaosas merepinnast 200 meetri kõrgusel. Pulčēni jääb valla keskusest Jumurdast 12, endisest piirkonna keskusest Ērgļist 20 ja Riiast 124 kilomeetri kaugusele.

Aastal 2002 oli külas 2 elanikku. Aastail 2006-2021 kuulus küla Ērgļi piirkonda.


Markov

Markov, Markova, Markoff (Markof?)on slaavipärane perekonnanimi. nt vk Марков

Andrei Markov (1856–1922) matemaatik, vt Markovi ahel, peidetud Markovi mudel jne Andrei Markov (noorem) (1903–1979) matemaatik Vladimir Markov (1871–1897) matemaatik


Dobrociesz

Dobrociesz (varem Dobrocież) on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Brzesko maakonnas Iwkowa vallas. Dobrociesz asub Brzeskost umbes 21 km lõunas.


Wojakowa

Wojakowa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Brzesko maakonnas Iwkowa vallas. Wojakowa asub Brzeskost umbes 18 km lõunas.


Küberterrorism

Küberterrorism on telekommunikatsiooni vahendite kasutamine vägivaldsete toimingute läbiviimiseks, mis põhjustavad või ähvardavad inimelu kaotust või olulist kehavigastust, et saavutada läbi ähvarduste või hirmutamise poliitilisi või ideoloogilisi eeliseid. Mõnikord peetakse interneti-terroriaktideks ka terrorismialaseid tegevusi, sealhulgas tahtlikke ja ulatuslikke, eriti internetti ühendatud personaalarvutite, arvutivõrgu katkestamisi arvutiviiruste, arvutiusside, õngitsemiste ning muude pahatahtlike tarkvara ja riistvara meetodite ning programmeerimisskriptide abil.


Krempna

Krempna on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Jasło maakonnas, Krempna valla halduskeskus. Krempna asub Slovakkia piirist 8,5 km kaugusel.


Kotań

Kotań on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Jasło maakonnas Krempna vallas. Kotań asub Slovakkia piirist 10 km kaugusel, Jasłost ligikaudu 25 km lõunas.


Who Killed Cock Robin

"Who Killed Cock Robin" on 1935. aastal valminud Walt Disney lühijoonisfilm sarjast "Silly Symphony".

Film põhineb samanimelisel inglise lasteluuletusel. Filmi pikkus on 8 minutit.

Film nomineeriti Oscarile lühijoonisfilmide kategoorias.


Vējava

Vējava on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Jumurda vallas. Küla asub valla idaosas merepinnast 210 meetri kõrgusel. Vējava jääb valla keskusest Jumurdast 10, endisest piirkonna keskusest Ērgļist 18 ja Riiast 123 kilomeetri kaugusele.

Asula on tekkinud endise Vējava mõisa keskuse lähistele teeristi, kus asusid Vējava valla vallamaja ja kõrts. Nõukogude perioodil asus seal kohaliku kolhoosi kontor. Aastail 2006-2021 kuulus küla Ērgļi piirkonda. Külas asub Vējava bussipeatus.

Aastal 2007 oli külas 38 elanikku.


Virdzes

Virdzes on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Jumurda vallas.

Küla asub valla idaosas merepinnast 205 meetri kõrgusel Virdzīte jõe kaldal. Virdzes jääb valla keskusest Jumurdast 14, endisest piirkonna keskusest Ērgļist 22 ja Riiast 126 kilomeetri kaugusele. Seal asub Virdzese bussipeatus.

Aastal 2002 oli külas 6 elanikku. Aastail 2006-2021 kuulus küla Ērgļi piirkonda.


Kapūņi

Kapūņi on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Jumurda vallas. Küla asub valla lääneosas merepinnast 180 meetri kõrgusel Valola jõe kaldal. Kapūņi jääb valla keskusest Jumurdast 4, endisest piirkonna keskusest Ērgļist 16 ja Riiast 111 kilomeetri kaugusele.

1930. aastail avati külas suvitajatele mõeldud pansionaat. Aastail 2006-2021 kuulus küla Ērgļi piirkonda.


Ruģēni

Ruģēni on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Ērgļi vallas. Küla asub valla põhjaosas merepinnast 205 meetri kõrgusel. Ruģēni jääb valla keskusest Ērgļist 14 ning Riiast 116 kilomeetri kaugusele. Aastail 2006-2021 kuulus küla Ērgļi piirkonda.


Strydkraal

Strydkraal on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Sekhukhune ringkonnas Fetakgomo Tubatse vallas.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Strydkraali elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,93%, valgeid 0,04% ja India või Aasia päritolu inimesi 0,04%. Pedi keelt pidas emakeeleks 95,45% inimesi, suulu keelt 1,10% ja ndebele keelt 0,92%.


Myscowa

Myscowa on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Jasło maakonnas Krempna vallas. Myscowa asub Jasłost umbes 24 km lõunas.


Lääne-Preisimaa

Lääne-Preisimaa provints (saksa: Provinz Westpreußen; kašuubi: Zôpadné Prësë; poola: Prusy Zachodnie) oli Preisimaa provints aastatel 1773–1829 ja 1878–1922. Lääne-Preisimaa loodi 1773. aastal Preisi kuningriigi provintsina, mis moodustati Esimese Poola jagamisega annekteeritud Rzeczpospolita Kuninglikust Preisimaast. Lääne-Preisimaa kaotati 1829. aastal ja liideti Ida-Preisimaaga, et moodustada Preisimaa provints, kuid taastati 1878. aastal, kui liitmine tühistati, ja sai Saksa keisririigi osaks. 1918. aastast oli Lääne-Preisimaa Preisimaa Vaba Riigi provints Weimari vabariigis, kaotades Versailles' rahuga enamuse oma territooriumist II Rzeczpospolitale ja Danzigi vabalinnale. Lääne-Preisimaa kaotati 1922. aastal ja selle allesjäänud lääneterritoorium liideti Poseni provintsiga, et moodustada Posen-Lääne-Preisimaa, ning selle idaterritoorium liideti Ida-Preisimaaga kui Lääne-Preisimaa piirkonna ringkond.

Lääne-Preisimaa provintsi pealinn vaheldus eksistentsi ajal Marienwerderi (Kwidzyn) ja Danzigi (Gdańsk) vahel.

Lääne-Preisimaa oli sisserände ja kultuuriliste muutuste tõttu tähelepanuväärne oma etnilise ja religioosse mitmekesisuse poolest, kus rahvastik oli sajandite jooksul segunenud. Varasest keskajast alates elas piirkonnas arvukalt slaavi ja balti rahvaid, nagu pomoraanid Pomereelia piirkonnas, preislased ja masoovialased Kulmerlandis ning pomesaanid Wisła jõest idas. Hiljem lisandusid sakslased. Sakslased olid ühtlasi Lääne-Preisimaa suurim rühm 19. sajandi keskpaigast kuni kaotamiseni 1922. aastal; piirkonnas elas arvukalt ka poolakaid, kašuube, mennoniite ja juute.


Tallinna Linna Statistikabüroo

Tallinna Linna Statistikabüroo oli Tallinnas 27. juulil 1911. aastal asutatud Tallinna linnaasutus. 1. juulist 1926 kuni 1. novembrini 1940. aastal Tallinna Linnavalitsuse Statistikabüroo ja Perekonnaseisuamet.

Tallinna Linna Statistikabüroo peamisteks tegevussuundadeks oli rahvastiku-, tervishoiu (linna arstide, haiglate, sanitaarasutuste ja laboratooriumite tegevus), majandus- (kaubandus ja tööstus, tööpuudus, esmatarbekaupade hinnad, linna tapamaja tegevus jm), haridus ja hoolekandestatistika kogumine ja avaldamine. Lisaks oli Linna Statistikabüroo ülesandeks ilmavaatlusandmete teatavakstegemine ja valijate nimekirjade koostamine.

Tallinna Linna Statistika büroo andis 1912. aastast välja Tallinna linna statistilisi teateid (Статистические сведения по гор. Ревелю), ajavahemikul juulist 1914 kuni märtsini 1917 ilmusid statistilised teated igakuiselt. Esimene maailmasõda avaldamine ajutiselt katkes ja uuesti hakati andmeid trükis avaldama pärast sõda. Aastatel 1924–1939 ilmusid Tallinna linna Statistilised aastaraamatud, Tallinna linna statistiline aastaraamat.


Vaigukäik

Vaigukäigud ehk vaigukanalid on okaspuude puidus leiduvad piklikud torukujulised rakkudevahelised ruumid, mida ümbritsevad epiteelirakud. Vaigukäike vooderdavad lamedad näärmerakud. Vaigukäigud kujunevad rakkude üksteisest eemaldumisel ja moodustavad puidus horisontaalsetest ja vertikaalsetest kanalitest koosneva käigustiku. Näärmerakud eritavad vaigukäikudesse iseäraliku lõhnaga vedelat vaiku ehk nn vaikmahla. See taheneb vedelate osiste lendumise järel õhu käes. Vaigu paneb käikudes liikuma 10–20-atmosfääriline surve. Vaik on antiseptiline ja aromaatne ning takistab seente arengut ja hoiab ära putukakahjustusi.

Puidu epiteelirakud toodavad vaiku, mis vaigukanalitest välja voolab. Ka niisugused okaspuud nagu nulg, kellel vaigukanalid puuduvad, moodustavad vigastuste korral traumaatilisi vaigukanaleid.


Euronext

Euronext börs on Lääne- ja Lõuna-Euroopas tegutsev väärtpaberibörs. Börsi nimi on lühend European New Exchange Technology (eesti keeles Euroopa uus kauplemise tehnoloogia). Börs hõlmab Pariisi, Amsterdami, Brüsseli, Dublini, Lissaboni ja Oslo börse. Börsi operaatorettevõte on Euronext N.V., mis on registreeritud Amsterdamis. Tegemist on Euroopa ühe suurima börsiga ja suurima börsiga euroalal.

Börsil saab kaubelda seal noteeritud aktsiate, võlakirjade, fondide, futuuride ja optsioonidega. Kõigil Euronexti turgudel kaubeldakse eurodes, erandiks on Oslo börs, kus kaubeldakse Norra kroonides. Lisaks reguleeritud turule on börsil ka lisanimekirjad Euronext Growth, Euronext Access, Euronext Expand ja Euronext Expert turg.

Euronexti börsi järelevalvet teostavad kohalikud finantsjärelevalve ametid.


Jalgpall 1996. aasta suveolümpiamängudel

Jalgpall 1996. aasta suveolümpiamängudel toimus 20. juulist 3. augustini Ameerika Ühendriikides Atlantas. See oli 21. kord, kui jalgpall oli olümpiamängude programmis. Meeste jalgpalliturniiril osaleb 16 rahvuskoondist, kes loositi neljaks nelja meeskonnaga alagrupiks, ning iga alagrupp mängis omavahel. Eelvooru alagrupiturniiri lõpus pääsesid iga alagrupi kaks parimat meeskonda väljalangemisturniirile, alustades veerandfinaalist ja jätkates poolfinaaliga ning kulmineerudes 3. augustil Sanfordi staadionil toimunud kuldmedalimänguga.

Alates 1992. aastast peavad meeskondade mängijad olema alla 23-aastased, võistkonda võib kuuluda kolm üle 23-aastast mängijat. Esmakordselt osalesid olümpia jalgpalliturniiril naiskonnad ja erinevalt meestest pole naistel vanusepiirangut. Naiste jalgpalliturniiril osaleb 8 rahvuskoondist, kes loositi kaheks nelja võistkonnaga alagrupiks, ning mõlemas alagrupp mängisid võistkonnad omavahel. Kummagi alagrupi kaks paremat selgitasid poolfinaalis millise koha eest pääsevad mängima. Poolfinaali võitjad selgitasid omavahel olümpiavõitja ja kaotajad mängisid pronksmedali nimel.

Meeste konkurentsis jõudis Nigeeria esimest korda Aafrika meeskonnana finaali ja võitis olümpiakulla. Argentina jõudis esimest korda pärast 1928. aastat uuesti finaali ja esimest korda pärast 1928. aastat ei olnud finaalis mitte ühtegi Euroopa meeskonda, ning Euroopa jäi täiesti medalita. Kolmanda koha mängus kaotas Portugal 0:5 Brasiilia vastu, kes mängis 1994. aastal maailmameistriks tulnud Aldairi ja Bebetoga ning kuus aastat hiljem maailmameistriks tulnud Rivaldo, Roberto Carlose ja Ronaldoga. Lisaks pääses veerandfinaali esmakordselt vaid kolm Euroopa meeskonda ja esimest korda pärast 1928. aastat jõudis poolfinaali vaid üks Euroopa meeskond.


Ahistamine

Ahistamine hõlmab laia valikut ründava olemusega käitumist. Tavaliselt mõistetakse seda kui käitumist, mis alandab või häbistab inimest, ning seda iseloomustab sotsiaalse ja moraalse mõistlikkuse seisukohalt selle ebatõenäosus. Juriidilises mõttes on tegemist käitumisega, mis näib häirivat, ärritavat või ähvardavat. Need tulenevad diskrimineerivatest põhjustest ja nende tagajärjel tühistatakse inimese õigused või takistatakse isikul nende õigustest kasu saamist. Kui need käitumised korduvad määratletakse seda kui kiusamist. Jätkuvus või korduvus ning ängistav, ärevust tekitav või ähvardav aspekt võib seda solvangust eristada.


Ele Arakas

Ele Arakas (pseudonüüm) on Eesti kirjanik. Noorteromaani "Esmaspäevad" (ISBN 9789949276578) autor.

"Esmaspäevad" pälvis Eesti Lastekirjanduse Keskuse ja kirjastuse Tänapäev korraldatud 2014. aasta noorsooromaanide võistlusel I koha.


Pommeri vojevoodkond (1919–1939)

Pommeri vojevoodkond ehk Pomorskie vojevoodkond (poola województwo pomorskie) oli haldusüksus sõdadevahelises Poolas (1919–1939). See lakkas olemast 1939. aasta septembris pärast Saksa ja Nõukogude sissetungi Poolasse.

Suuremast osast Pommeri provintsi territooriumist sai osa praegusest Kujawy-Pomorze vojevoodkonnast, mille üks kahest pealinnast on sama kui sõdadevahelise vojevoodkonna Toruń; teine on Bydgoszcz.

Pommeri nimi tuleb slaavikeelsest po more, mis tähendab "mere ääres" või "merel".


Daliowa

Daliowa on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Krosno maakonnas Jaśliska vallas. Daliowa asub Slovakkia piirist 6,5 km kaugusel.


Teele Lember

Teele Lember (sündinud 9. augustil 1985 Kuressaares) on eesti luuletaja ning jurist.

Ta lõpetas 2004. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi ja kaitses 2010. aastal cum laude Tartu Ülikoolis magistrikraadi õigusteaduse alal (magistritöö teemaks oli "Õigustloova aktiga tekitatud kahju hüvitamise regulatsioon ja selle rakendamine Eesti õiguses").


16K

16K on aastal 2020 üks võimalikke pildi kuvamise standardeid tulevikus, eraldusvõimega nt 15360 × 8640 ehk 2x8K UHDTV.