ÜK(b)P KK Eesti büroo

ÜK(b)P KK Eesti büroo, Ülevenemaalise Kommunistliku (bolševike) Partei Keskkomitee Eesti büroo (vene keeles Бюро ЦК ВКП(б) по Эстонии) oli aastail 1944–1947 NSV Liidus Moskvas ÜK(b)P Keskkomitee juures asuv järelevalveorgan, mille tegevuse eesmärgiks oli nõustada EK(b)P juhtkonda ja kontrollida lojaalsust NLKP keskvõimule.

1940. aasta juunipöörde ajal oli analoogseks esinduseks 16. septembril 1940 ÜK(b)P KK otsusega loodud ÜK(b)P KK ja NSV Liidu RKN volinik Eesti NSV-s, kelleks määrati Vladimir Botškarjov. (УПОЛНОМОЧЕННЫЙ ЦК ВКП(б) И СНК СССР ПО ЭСТОНСКОЙ ССР).

Büroo loodi 11. novembril 1944 ja likvideeriti juunis 1947.

Liiduvabariikide bürood olid aruandekohustuslikud ÜK(b)P KK EK(b)P KK pidi nende direktiive ja korraldusi täitmiseks võtma. Sageli toimis põhimõte, et olulisemad küsimused arutati enne läbi ÜK(b)P KK Eesti bürool ning alles seejärel tulid need arutlusele EK(b)P KK bürool.

Siiski ei olnud Eesti büroo EK(b)P KK bürood dubleeriv institutsioon, s.t üleliidulisel bürool ei arutatud loomulikult kõiki küsimusi. Kui liiduvabariigi juhtkonna mingi otsus või pöördumine Moskva poole üleliidulise büroo esindajatele ei meeldinud, siis tuli see otsus läbi vaadata.

Nii näiteks tunnistati ÜK(b)P KK Eesti büroo istungil 5. juunil 1945 ekslikuks Nikolai Karotamme kiri NSV Liidu välisasjade rahvakomissarile Vjatšeslav Molotovile, selles tegi Eesti parteijuht ettepaneku sisse seada diplomaatilised suhted Eesti NSV ja Rootsi vahel.

ÜK(b)P KK Eesti büroo esimeheks sai Stalini lähikondlase Georg Malenkovi lähedane kaastööline Nikolai Šatalin, 1946. aastal asendas Šatalini aga Georgi Perov. Lisaks kuulusid büroosse EK(b)P KK esimene sekretär Nikolai Karotamm, rahvakomissaride nõukogu esimees Arnold Veimer ning NKVD/NKGB volinikud. Šataliniga leidis Eesti parteijuht Karotamm teatava teineteisemõistmise ning büroo esines tõesti pigem nõuandja rollis, ent Perov korraldas istungeid mitu korda nädalas ja arutas isegi teisejärgulisi küsimusi. Perov pidas oma kohuseks teha ka hoopis rohkem ettekirjutisi. Võeti vastu otsus, mis kohustas liiduvabariigi juhtkonda osalema massiüritustel. 1946. aastal arutati bürool ka ajakirja Mood küsimust – see oli üks osa G. Perovi ja tema Moskvast saadetud kaaskondlaste võitlusest «kohaliku natsionalismiga.


Leningradi sõjaväeringkond

Leningradi sõjaväeringkond (vene keeles Ленинградский ордена Ленина военный округ, lühendid ЛВО, ЛенВО) oli NSV Liidu relvajõudude ja aastatel 1992–2010 Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude piirkondlik operatiiv-strateegiline väekoondis, mis hõlmas aastatel 1945–1956 ka Eesti NSV territooriumi.

Leningradi sõjaväeringkond likvideeriti sõjaväereformi käigus 1. septembrist 2010 ja endise Leningradi sõjaväeringkonna ja Moskva sõjaväeringkonna, Põhjamere laevastiku ja Balti mere laevastiku maismaaväeosade ning Venemaa Föderatsiooni Õhujõudude ja Venemaa Föderatsiooni Õhukaitsevägede 1. juhatuse väeosade baasil moodustati Lääne sõjaväeringkond.

Sõjaväeringkonna keskus oli Leningradi (Peterburi) linn, sõjaväeringkonna staap asus Talvepalee hoonetekompleksis, kus kunagi oli asunud Venemaa Keisririigi Sõjaministeeriumi Peastaabi Peavalitsus.

2024. aasta 26. veebruaril allkirjastas Venemaa president Vladimir Putin ukaasi Lääne sõjaväeringkonna baasil Leningradi ja Moskva sõjaväeringkonna taasmoodustamisest, 1. märtsist 2024. Venemaa relvajõududes moodustati taas 5 sõjaväeringkonda.


Kiirgusbilanss

Kiirgusbilanss on aluspinnale (mullale, veele, lumele, taimkattele) langenud ja sealt lahkunud kiirguste vahe.

Eristatakse positiivset kiirgusbilanssi ja negatiivset kiirgusbilanssi. Negatiivse kiirgusbilansi korral kiirgab aluspind atmosfääri rohkem soojuskiirgust kui ta Päikeselt ja atmosfäärist juurde saab; see toimub harilikult öösel. Positiivse kiirgusbilansi korral on aga vastupidi; see toimub harilikult päeval.

Maakera kui tasakaalulise süsteemi kiirgusbilanss on tasakaalus. Viimastel aastakümnetel on täheldatud aga inimtekkeliste kasvuhoonegaaside põhjustatud kiirgusbilansi muutust, sest Päikeselt tulev kiirgus jõuab küll Maale, kuid kasvuhoonegaaside põhjustatud absorbeerumise ja hajutamise tõttu (kasvuhooneefekt) ei pääse see Maalt kosmosesse tagasi.


Algot Untola

Algot Untola (sünninimi Algoth Tietäväinen; tuntuim kirjanikunimi Maiju Lassila; 28. november 1868 Tohmajärvi – 21. mai 1918 Helsingi) oli soome kirjanik, ajakirjanik ja pedagoog.

Eesti keeles on tema loomingust ilmunud ainult jutustuste kogumik "Tuletikke laenamas" (Eesti Riiklik Kirjastus, 1957). Nimijutustus on teist korda välja antud ka 2002. aastal.


Kleer Maibaum-Vihmar

Kleer Maibaum-Vihmar (sündinud 28. augustil 1972 Kohtla-Järvel) on eesti näitleja.

Ta lõpetas 1998. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (18. lend).

Ta on mänginud Helenit teleseriaalis "Kodu keset linna".


Sergei Zenjov

Sergei Zenjov (sündinud 20. aprillil 1989 Pärnus) on Eesti jalgpallur (ründaja). Ta mängib Eesti Meistriliiga klubis Tallinna FC Flora.


Vladimir Voskoboinikov

Vladimir Voskoboinikov (sündinud 2. veebruaril 1983 Tallinnas) on endine Eesti jalgpallur.


Dyskobolia Grodzisk Wielkopolski

Klub Sportowy Dyskobolia Grodzisk Wielkopolski on jalgpalliklubi Poolas Grodzisk Wielkopolski linnas.

Klubi asutati 30. aprillil 1922.


Laur Tamm

Laur Tamm (kuni aastani 1933 Adolf Tamm; 6. august 1911 Pilve talu, Kargoja küla, Kavastu vald, Tartumaa – 2. november 1998 Tartu) oli eesti luuletaja.


Lätlased

Lätlased (läti keeles latvieši) on läti keelt emakeelena kõnelev balti rahvas, Läti põhirahvus.

Lätlaste koguarv on umbes 1,5 miljonit, neist 1 284 194 (2011. aasta rahvaloenduse andmetel; 62,1% rahvastikust) elab Lätis. Läti rahvas on kujunenud peamiselt 13.–16. sajandi jooksul latgalitest, kelle hulka assimileerus seele, semgaleid, kuralasi ja liivlasi. Lätlaste rahvakultuuris on palju ühist eestlaste omaga.

Umbes 2/3 lätlastest on protestandid ja umbes 1/4 katoliiklased (enamasti Latgales).

Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 1764 lätlast.


Henno Tammart

Henno Tammart (eesnimi 29. aprillini 1935 Heinrich; perekonnanimi kuni 27. juunini 1935 Põrro; 14. jaanuar 1909 Mustjala kihelkond, Saaremaa – 21. detsember 1942 Vjatlag, Kirovi oblast) oli eesti ühiskonnategelane ja luuletaja.

Ta lõpetas 1929. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi.

Ta oli muu hulgas õpetaja, koori- ja orkestrijuht, skautmaster ja Kaitseliidu kompaniipealik Saaremaal.

Ta arreteeriti aastal 1941. Vangina hakkas ta kirjutama luuletusi, sealhulgas kaasvangide Kaarel Eenpalu, Juhan Tõrvandi ja teiste mälestuseks.


Aleksander Aru

Aleksander Aru (24. aprill 1910 Põhja-Kaukaasia, Stavropoli kubermang, Allmäe küla – 9. august 1994 Tallinn) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane. ÜK(b)P liige 1944. aastast. Rahvuselt eestlane, valdas vabalt nii eesti kui vene keelt.


Aleksandr Dmitrijev

Aleksandr Dmitrijev (sündinud 18. veebruaril 1982 Tallinnas) on vene päritolu endine Eesti jalgpallur ja nüüdne jalgpallitreener.


Dmitri Kruglov

Dmitri Kruglov (sündinud 24. mail 1984 Tapal) on Eesti jalgpallur (vasakkaitsja, vasakäär), kes mängib Eesti Meistriliiga klubis Tallinna FCI Levadia.


Aleksander Hendrikson

Aleksander Hendrikson (23. november 1895 Tallinn – 4. oktoober 1977 Tallinn) oli Eesti NSV riigi- ja parteitegelane. VSDTP liige märtsist 1917.


Kadima

Kadima [kad'iima] (heebrea קדימה 'Edasi') on Iisraeli tsentristlik partei.

Kadima asutati 2005. aasta novembris, mil tollane peaminister Ari'el Sharon otsustas paremtsentristlikust Likudist lahku lüüa. Sharon lahkus Likudist, võttis kaasa endale lojaalsed inimesed, esitas presidendile avalduse valitsuse tagasiastumiseks ja kuulutas välja ennetähtaegsed valimised. Uus erakond muutus rahva seas populaarseks kohe, kui see loodi. Parteile ennustati juba 2005. aasta lõpus Knesseti valimistel kindlat võitu.

Pärast Sharoni haigestumist ja 4. jaanuaril 2006 koomasse jäämist juhtis Kadimat Ehud Olmert. Knesseti 17. koosseisu valimistel, 28. märtsil 2006, võitis Kadima partei 29 kohaga 120 kohalises Iisraeli parlamendis.

Knesseti 18. koosseisu erakorralistel valimistel 10. veebruaril 2009 sai Kadima 28 kohta, vaid ühe koha rohkem kui Likud. Vaatamata sellele, et Kadima sai kõige rohkem kohti, on paremjõududel Knessetis enamus ja Iisraeli president Shim'on Peres oli sunnitud pöörduma valitsuse moodustamiseks Likudi esimehe poole. Aastatel 2009–2012 kuulus partei opositsiooni.

8. mail 2012 moodustas valitsev erakond Likud erakonnaga Kadima uue valitsuskoalitsiooni, mille Knesset ka järgmisel päeval heaks kiitis. Kadima esimees Shaul Mofaz sai Iisraeli asepeaministriks.

2008. aasta septembri seisuga oli Kadimal üle 74 000 liikme.


Sander Post

Sander Post (sündinud 10. septembril 1984 Viljandis) on Eesti jalgpallur (ründaja), kes mängib Viljandi JK Tulevikus.


Liivo Leetma

Liivo Leetma (sündinud 20. jaanuaril 1977 Kosel) on Eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur (poolkaitsja).


Ingemar Teever

Ingemar Teever (sündinud 24. veebruaril 1983 Sauel) on Eesti jalgpallur (ründaja), kes mängib Eesti Meistriliiga klubis Tallinna FC Levadia. Ta on Eesti koondises pidanud 24 kohtumist ja löönud neli väravat.


Jelle Goes

Jelle Quirinus Goes (sündinud 26. märtsil 1970 Hilversumis) on Hollandi jalgpallitreener, kes oli aastail 2000–2004 Eesti koondise abi- ja aastail 2004–2007 peatreener. Peatreeneri ametis oli tema eelkäijaks Arno Pijpers ja mantlipärijaks Viggo Jensen.

29. juunil 2007 sai ta Eesti Jalgpalli Liidu Kuldmärgi.

2008–2009 töötas Goes Venemaa jalgpalliklubi Moskva CSKA duubelkoosseisu juhendajana ja 2010–2012 Hollandi klubi PSV Eindhoven noortejuhina. 2012 suundus taas Venemaale, kus asus Mahhatškala Anži noorteakadeemia juhiks.


Arno Pijpers

Arnoldus Dick Pijpers (sündinud 21. aprillil 1959 Rotterdamis) on Hollandi jalgpallitreener, kes oli 2000. aasta novembrist kuni 2004. aasta septembrini Eesti koondise ja FC Flora peatreener.

Koondise peatreeneri ametis oli tema eelkäijaks Tarmo Rüütli ja mantlipärijaks Jelle Goes.

29. detsembril 2007 sai ta Eesti Jalgpalli Liidu Kuldmärgi.

Aastail 2005–2008 juhendas Kasahstani koondist, seejärel 2010. aastani töötas Venemaa jalgpalliklubi Peterburi Zenit duubelkoosseisu treenerina.

On töötanud ka jalgpalliametnikuna, juhtides 2005. aastal FC Utrechti jalgpalliosakonda.

2010. aasta aprillis astus Pijpers klubi Willem II peatreeneri ametikohalt kohalt südameprobleemide tõttu tagasi.


Teitur Þórðarson

Teitur Þórðarson [t'eitür t'ourdarson] (Teitur Thórdarson) (sündinud 14. jaanuaril 1952) on Islandi jalgpallitreener, kes oli aastail 1996–1999 Eesti koondise peatreener.

Eesti jalgpallikoondise peatreeneri ametis oli tema eelkäijaks Aavo Sarap ja mantlipärijaks Tarmo Rüütli.

12. novembril 2004 sai ta Eesti Jalgpalli Liidu Kuldmärgi.

Jalgpallurina (ründaja) mängis teiste seas Prantsusmaa klubides RC Lens (1981–1983) ja AS Cannes (1983–1984).


Uno Piir

Uno Piir (sündinud 13. novembril 1929 Tallinnas) oli aastail 1992–1993 Eesti jalgpallikoondise esimene taasiseseisvumisjärgne peatreener.


Aavo Sarap

Aavo Sarap (sündinud 21. aprillil 1962 Tallinnas) on Eesti jalgpallitreener, kes töötas 1995. aastal Eesti koondise peatreenerina.

Selles ametis oli tema eelkäijaks Roman Ubakivi ja mantlipärijaks Teitur Þórðarson.

2011. aasta seisuga töötas ta Soome klubi IF Gnistan juhendajana ning kommenteerib Eesti Televisioonis jalgpallikohtumisi. Varem on ta juhendanud ka JK Tallinna Kalevit ja Soome klubi Atlantis FC-d.


Aivar Lillevere

Aivar Lillevere (sündinud 23. jaanuaril 1962 Põltsamaal) on Eesti jalgpallitreener, kes töötas 2000. aastal Eesti koondise peatreenerina. Selles ametis oli tema eelkäijaks Tarmo Rüütli ja mantlipärijaks Arno Pijpers. Tema juhendada on olnud ka JK Viljandi Tulevik ja Eesti naiste jalgpallikoondis.


Pavel Krjukov

Pavel Krjukov, Ivani p. (sündinud 7. september 1904 Moskva kubermang, Zagorski maakond, Staro-Grigorovo küla – ?) oli NLKP parteitegelane, EKP KK I sekretäri asetäitja, rahvuselt venelane, valdas vene ja nõrgalt saksa keelt. ÜK(b)P liige maist 1927.


Gavriil Latõšev

Gavriil Latõšev Ivani p. (sündinud 7. aprill 1907 Orjoli kubermang Dolgjanskaja Slobodka küla-) oli NLKP parteitegelane, EKP KK I sekretäri asetäitja, rahvuselt venelane, valdas vene ja nõrgalt saksa keelt. ÜK(b)P liige märtsist 1932.


Tuuli Koch

Tuuli Koch (sündinud 5. novembril 1978) on eesti ajakirjanik ja riigiametnik.

Ta lõpetas 1996. aastal Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli (76. lend). 2007. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal.

Aastatel 2005-2017 töötas ajalehes Postimees.

Ta juhtis koos Mihkel Rauaga 2004. aastal lühikest aega TV3 saadet "Koosolek". 2007. aasta sügisel sai ta Eesti Televisiooni "Terevisiooni" saatejuhiks Toomas Luhatsi kõrval.

2018. aasta veebruarist töötas ta Tallinna linnapea Taavi Aasa nõunikuna. Kui Taavi Aas sai 2019. aastal majandus- ja taristuministriks, sai Tuuli Kochist tema kui ministri nõunik.


Catamarca provints

Catamarca provints on Argentina 1. järgu haldusüksus. Asub riigi loodeosas. Piirneb läänes Tšiiliga.

Provints jaguneb 16 departemanguks, mis jagunevad 36 kohalikuks omavalitsuseks.

Catamarca provintsis kaevandatakse kulda ja vasemaaki.


Batrachochytrium dendrobatidis

Batrachochytrium dendrobatidis' on viburseen, mis põhjustab kahepaiksete haigust kütridiomükoosi. See on teadaolevalt ainuke viburseen, mis parasiteerib selgroogsetel.

Seen avastati 1998. aastal ja see on põhjustanud mitmete liikide arvukuse järsu languse või väljasuremise.

Kasvab temperatuuril 4–25 °C. Temperatuuril üle 28 °C kasv peatub.


Alexander Haig

Alexander Meigs Haig, Jr. (2. detsember 1924 Philadelphia – 20. veebruar 2010 Baltimore) oli Ameerika Ühendriikide poliitik ja sõjaväelane (kindral). Ta oli Vabariikliku Partei liige.

Haig osales Korea ja Vietnami sõjas.

Ta oli 1972–1974 Valge Maja personaliülem. 1974–1979 oli ta NATO Euroopa vägede ülemjuhataja. 25. juunil 1979 tegi Punaarmee Fraktsioon talle Belgias ebaõnnestunud atentaadi. Samal aastal läks Haig erru.

Haig oli Ameerika Ühendriikide riigisekretär Ronald Reagani valitsuses 1981–1982. Ta lahkus sellelt ametikohalt erimeelsuste tõttu presidendiga.

Aastal 1988 kandideeris ta Vabariikliku Partei kandidaadiks Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel.


Oprah Winfrey

Oprah Gail Winfrey (sündinud 29. jaanuaril 1954 Kosciuskos Mississippi osariigis) on Ameerika Ühendriikide telesaatejuht.

Tema ülipopulaarne vestlussaade "The Oprah Winfrey Show" oli eetris aastatel 1986–2011.

Oprah Winfreyst sai maailma esimene mustanahaline naissoost miljardär. Tema varanduse suuruseks hinnati veebruaris 2008 2,5 miljardit dollarit. Ta on ka filantroop: 2007. aastal annetas ta üle 50 miljoni dollari heategevusorganisatsioonidele.

2008. aastal avaldas ta Ameerika Ühendriikide presidendivalimiste eelvalimistel toetust Barack Obamale. Tema toetus aitas Obamal edestada Hillary Clintonit.


Võru Kreutzwaldi Gümnaasium

Võru Kreutzwaldi Gümnaasium oli üldhariduskool, mis asus Võrus aadressil Kooli 7.

Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi tegevus lõpetati 1. juulist 2015 seoses Võru linna koolivõrgu ümberkorraldamisega. Senise Kreutzwaldi gümnaasiumi koolihoones aadressil Kooli 7 alustas tegevust Võru Kreutzwaldi Kool (põhikool). Gümnaasiumiharidust pakub alates 2015/2016. õppeaastast Võrus aadressil Seminari 1 tegevust alustanud Võru Gümnaasium.


Tantsuansambel Sõprus

Tantsuansambel Sõprus on eesti tantsuansambel.

Sõprus on 1946. aastal loodud Tööjõureservide tantsurühma õigusjärglane ning kannab alates 1962. aastast nime tantsuansambel Sõprus. Tolleaegsed eeskirjad nägid ette, et tantsuansambli nimetuse pälvib kollektiiv, kes on piisavalt kõrgel kunstilisel tasemel ja suudab iseseisvalt välja tuua täispika tantsulavastuse.


Sándor Stern

Sándor Martin Stern (25. jaanuar 1924 Budapest – 24. juuni 2017) oli Eesti raamatuillustraator, loomamarkide kujundaja ja maalikunstnik.

Ta oli mängufilmide "Vallatud kurvid" ja "Ohtlikud kurvid" kaasstsenarist.


Wilhelm von Ulrich (1810−1891)

Wilhelm Otto Cornelius Alexander von Ulrich (Venemaal tuntud kui Vassili Kornilovitš, vene keeles Василий Корнилович Ульрих) (19. oktoober 1810 Vaimastvere mõis – 17. oktoober 1891 Kehra mõis) oli Venemaa sõjaväelane (jalaväekindral). Aastail 1859–1868 oli ta Eestimaa kuberner.


Axel von Gernet

Konrad Axel von Gernet (14/26. november 1865 Salutaguse, Harjumaa – 5. veebruar 1920 Petrograd) oli baltisaksa ajaloolane.

Tema vanemad olid aktsiisiametnik Oskar von Gernet (1834–1908) ja Elisabeth von Stubendorff. Ta sündis Hageri kihelkonnas Salutaguse mõisas. 1878–83 õppis ta Tallinna Toomkoolis. 1886–91 õppis ta Tartu ülikoolis ajalugu. Alates 1886 kuulus ta korporatsiooni "Estonia", mille jaoks koostas ta 1888 liikmete nimekirja esimese väljaande "Album Estonorum". Samal aastal pälvis ta Tartu ülikooli kuldmedali. Pärast ülikooli lõpetamist täiendas ta end välismaal.

1892. aastast töötas von Gernet Peterburi senati heeroldiosakonnas. 1893–1899 oli ta arhivaar ja alates 1899 vanemsekretäri abi. Ta avaldas uurimusi Baltimaade vanemast ajaloost. Näiteks 1898. aastal ilmus tema raamat "Seadused Venemaa impeeriumi aadliseisuse moodustamise kohta". Ühtlasi oli ta 1893–1896 Petrovski kommertskooli õpetaja.

1903. aastast juhatas ta evangeelse luterliku kongregatsiooni abistamise fondi keskkomiteed. 1899–1917 oli ta Peterburi Püha Anna kiriku kirikunõukogu sekretär. 1893–1903 tegi ta pidevalt, edaspidi (kuni ajalehe sulgemiseni 1915) aeg-ajalt, kaastööd Peterburi saksakeelsele ajalehele St. Petersburgische Zeitung. Alates 1919 kuni surmani töötas ta Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Peakonsistooriumis.

Ta on uurinud Eestimaa agraarajalugu, aadli, Tartu piiskopkonna ja Venemaa luterliku kiriku ajalugu.


Nicolaus Busch

Nicolaus Ferdinand Busch (1/13. juuli 1864 Riia – 13. oktoober 1933 Riia) oli Liivimaa ajaloolane.

Tema isa oli Riia raamatupidaja Nikolaus Busch ja ema Ottilie Roemeling. Ta ise jäi vallaliseks.

Õppis aastatel 1883–1884 ja 1889–1893 (lõpetas 1893) Tartu ülikoolis ajalugu, cand. hist. Pärast seda asus ta Riias Liivimaa rüütelkonna juurde tööle arhivaarina ning samuti Riia ajalooseltsi raamatukogusse.

1903. aastast oli ta Suurgildi sekretär.

Ta oli Moskva keiserliku arheoloogiaseltsi, Kuramaa kirjandus- ja kunstiseltsi, Õpetatud Eesti Seltsi ja Eestimaa Kirjanduse Ühingu korrespondentliige.

Ta oli Tübingeni ülikooli audoktor.


Dominik Landertinger

Dominik Landertinger (sündinud 13. märtsil 1988 Braunau am Innis Austrias) on Austria laskesuusataja. Ta elab Hochfilzenis ja kuulub spordiklubisse HSV Hochfilzen.

Landertinger sai juunioride MM-il 2006. aastal teatesõidus hõbemedali ja eraldistardiga sõidus pronksmedali ning 2007. aastal teatesõidus kuldmedali ja sprindis hõbemedali.

Täiskasvanute 2009. aasta MM-il Pyeongchangis sai ta 20 km eraldistardiga sõidus kuuenda koha ja tuli maailmameistriks 15 km ühisstardiga sõidus 8,9-sekundilise eduga koondisekaaslase Christoph Sumanni ees.

Maailma karikasarjas osaleb Landertinger alates 2007–2008 hooajast. Esimesel maailma karikasarja etapil 2007. aasta detsembris Pokljukas sai ta 20 km eraldistardiga sõidus 18. koha. Esimest korda tõusis ta poodiumile 17. jaanuaril 2009 Ruhpoldingis, kui sai sprindis teise koha. Järgmisel päeval peetud jälitussõidus oli ta kolmas. Nädal hiljem Anterselvas oli ta ühisstardiga sõidus kolmas. Lisaks kuulus ta maailma karikasarja Oberhofi etapil 2009. aasta jaanuaris teatevõistluse võitnud Austria meeskonda.


Robert Alexy

Robert Alexy (sündinud 9. septembril 1945 Oldenburgis) on saksa riigiõigusteadlane ja õigusfilosoof, Kieli Christian Albrechti nimelise ülikooli avaliku õiguse ja õigusfilosoofia korraline professor.

Aastatel 1968–1973 õppis ta Göttingeni ülikoolis õigusteadust. Üliõpilasena oli ta Saksa rahva õppefondi (Studienstiftung des deutschen Volkes) stipendiaat. Aastal 1976 kaitses ta doktoritöö teemal "Juriidilise argumentatsiooni teooria," mille eest ta sai 1982. aastal Göttingeni Teaduste Akadeemia keeleteaduslik-ajaloolise klassi auhinna.

Aastatel 1976–1978 läbis ta juriidilise ettevalmistusteenistuse (refendariaadi). Seejärel oli kuni 1984. aastani professor Ralf Dreieri assistent ja kirjutas mahuka habilitatsioonitöö "Põhiõiguste teooria." Aastatel 1984–1986 pidas ta Kielis ja Regensburgis dotsendi ametit. 1985. aasta lõpus kutsuti teda Regensburgi ülikooli avaliku õiguse ja õiguse filosoofia õppetoolile, kuid selle asemel järgnes 1986. aasta kevadel esitatud kutsele Kieli ülikooli.

Aastatel 1994–1998 oli ta rahvusvahelise õigus- ja sotsiaalfilosoofia ühenduse Saksa sektsiooni president. Ta kulub Bielefeldi ringi (Bielefelder Kreis), mis ühendab enamikku juriidilise argumentatsiooni ja tõlgendusteooria alal tooniandvaid teoreetikuid.


Friedrich von Hoyningen-Huene

Friedrich Alexander Georg von Hoyningen-Huene (6/18. mai 1843 Lehtse mõis, Järvamaa – 2. aprill 1921 Brunshaupten, Mecklenburg) oli baltisaksa lepidopteroloog.

Tema isa oli Nikolai Bernhard Eduard von Huene (20. veebruar 1807 Lehtse – 15. mai 1867 Lehtse).

Ta oli Lehtse, Kurge (saksa keeles Kurküll) ja Aru (saksa keeles Arrohof) mõisa omanik. Tegeles Eesti liblikate uurimise ja fenoloogiaga. Avastas uusi liblikaliike, kogus 20 588 isendist koosneva ehk Eesti suurima liblikate kogu, mida säilitatakse Tartu Ülikooli Zooloogiamuuseumis.

Ta on maetud Ambla kalmistule.


Ernst Ein

Ernst Heinrich Ein (16/28. detsember 1898 Tartu – 16. oktoober 1956 Claremont, USA) oli eesti õigusteadlane.

Ernst Heinrich Ein lõpetas Roomas 1928. aastal Rooma õiguse instituudi ja sai Tartus 1932. aastal õigusteaduses kraadi.

Aastatel 1928–1932 oli ta õiguse ajaloo õppejõud, 1933. aastast tsiviilõiguse dotsent Tartu ülikoolis.

3.–21. oktoobril 1933 oli ta Jaan Tõnissoni valitsuses kohtu- ja siseminister.


Wilhelm Anderson

Wilhelm Robert Karl Anderson (16/28. oktoober 1880 Minsk – 26. märts 1940 Meseritz) oli Eesti astrofüüsik.

Aastatel 1936–1939 oli ta Tartu Ülikooli dotsent.


Tankitõrje

Tankitõrje on väeüksuste tegevus vaenlase soomustehnika vastu. Samas on see jalaväe relvaliigi (väeliigi) üks osa ja spetsialiseerumise suundi. Tankitõrje kui relvaliik sai alguse esimese maailmasõja päevil tulenevalt vajadusest arendada taktikat ja tehnoloogiat tankide hävitamiseks. Tankitõrje on sellest ajast alates kaasatud peaaegu igasse lahingutoetuse õpetusse, kuna tank esindab vaenlase üht suurimat jõupositsiooni.

Tankitõrje jagatakse kasutatavate vahendite järgi aktiivseks (relvad ja relvasüsteemid) ja passiivseks (mitmesugused tõkked). Tõkked jagunevad omakorda olemasolevateks ja rajatavateks.


Erna Ariste

Erna Alvine Ariste (kuni 1928. aastani Erna Alvine Potsepp, 17. september (vkj)/ 30. september 1904 Vana-Roosa vald, Rõuge kihelkond, Võrumaa – 1. jaanuar 2000 Tallinn) oli eesti etnoloog ja arheoloog.

Ta lõpetas 1924. aastal Valga tütarlastegümnaasiumi ja 1931. aastal Tartu Ülikooli rahvaluule, arheoloogia ja etnograafia alal. Sai filosoofiamagistri kraadi.

Ta töötas aastatel 1928–1929 Eesti Rahvaluule Arhiivis, oli aastatel 1930–1937 Tartu Ülikooli arheoloogia kabineti abijõud, aastatel 1930–1937 arheoloogia abiõppejõud, aastatel 1939–1940 ja 1942–1944 arheoloogia instituudi, 1941 ja 1944–1949 arheoloogia kateedri assistent.

Läks 1949. aastal pensionile.


Chaco provints

Chaco provints on Argentina 1. järgu haldusüksus. Asub riigi põhjaosas.

Provints jaguneb 25 departemanguks.


Ernst Blessig

Ernst Friedrich Blessig (12/24. detsember 1859 Peterburi – 22. aprill 1940 Tartu) oli Eesti arst (oftalmoloog).

Ernst Blessig oli Frederic Johann Blessigi (1816–1887) ja Wilhelmina Amburgeri (1822–1898) noorem poeg. Ta õppis Peterburis erakoolis ning aastatel 1877–1885 Tartu Ülikoolis arstiteadust. Pärast seda töötas ta Peterburi silmahaiglas. Aastatel 1887–1888 täiendas ta end Saksamaal. 1888. aastast oli ta Peterburi silmahaigla kirurg ning alates 1900. aastast selle juhataja.

1918. aastast elas Blessig Tartus ning oli aastatel 1921–1929 Tartu Ülikooli silmahaiguste professor. Ta uuris glaukoomi ja muid silmahaigusi. Ta oli üks 1921. aastal asutatud Eesti Pimedate Hoolekande Seltsi "Pimedate abi" asutajaid.

Ernst Blessig oli kaks korda abielus. Tema esimene abikaasa oli Elise Augusta Moritz, kellega Blessig abiellus 1891. aastal Peterburis. Naine suri 1914. aastal tuberkuloosi. 1927. aastal abiellus ta Tartus Dagmar Amalie Kochiga. Kummastki abielust lapsi ei sündinud.


Maximilian Bresowsky

Maximilian Nikolai Gustav Bresowsky (17/29. märts 1877 Riia – 16. oktoober 1945 Kempten) oli Eesti psühhiaater.

Tema isa oli ohvitser Wilhelm Bresowsky.

Ta õppis 1895–1901 (arst, 1902 kreisiarst) Tartu ülikoolis arstiteadust ja 1901–1902 zooloogiat.


Alexander von Bulmerincq

Alexander Michael Carl von Bulmerincq (24. mai/5. juuni 1868 Peterburi – 29. märts 1938 Tartu) oli Eesti teoloog ja orientalist, maailmas tunnustatud Vana Testamendi teadlane.

Bulmerincq oli Eesti Lähis-Ida uuringute ja assürioloogiateaduse üks alusepanijaid, ta avaldas palju uurimusi Iisraeli ja ümbritsevate piirkondade aja- ja usundiloost.

Tema poeg oli tunnustatud orientalist Alexander Georg von Bulmerincq (1909–1945), kes tegutses marssal Erwin Rommeli ülemtõlgina Aafrikas.

Alexander von Bulmerincq õppis evangeelset teoloogiat, Vana Testamendi teadusi ja semiidi keeli Tartu ja Leipzigi ülikoolides. Kaitses teoloogiamagistri väitekirja 1894 Tartu Ülikoolis. Oli korp! Neobaltia liige. 1898 aastast alates oli Tartu ülikooli erakorraline ja 1907. aastast alates korraline semiidi keelte professor. 1908–1912 oli Tartu Ülikooli usuteaduskonna dekaan. Eesti Vabariigi Tartu Ülikoolis sai temast Vana Testamendi ja semiidi keelte professor.


Oskar Daniel

Oskar Evald Daniel (15/27. märts 1874 Võru – 3. mai 1945 Ilshofen, Saksamaa) oli eesti metsateadlane.

1896–1897 Eberswalde Metsaakadeemia vabakuulaja.

1921. aastast töötas Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonnas. 1938–1944 Tartu Ülikooli metsakasvatuse erakorraline professor. Pidas loenguid metsakasvatuse, metsakaitse, metsanduse ajaloo, metsapoliitika ja jahinduse õppeainetes.

1925–1927 Metsade Peavalitsuse juhataja.

1927–1935 ajakirja Eesti Mets vastutav toimetaja ja 1935–1940 peatoimetaja. Avaldas artikleid ka ajakirjades Konjunktuur ja Uus Talu.

1925–1940 Akadeemilise Metsaseltsi esimees. 1929. aastast ka Tartu Metsaühingu esimees.


David Grimm

David Johann Friedrich Grimm (11/23. jaanuar 1864 Peterburi – 29. juuli 1941 Riia) oli Venemaa ja Eesti õigusteadlane.

Ta oli 1891–1913 ja 1917–1920 Peterburi ülikooli professor, 1920–1927 Praha ülikooli professor ja 1889–1891 ja 1927–1934 Tartu Ülikooli professor.

Ta on uurinud Rooma õigust. 1917. aastal oli Venemaa ajutises valitsuses haridusministri abi.


Konstantin Grimm

Konstantin Grimm (10/22. september 1891 Kirillov, Novgorodi kubermang – juuni 1953) oli Eesti tehnikateadlane.

1935. aastal kinnitati ta kaheks aastaks Tartu ülikooli masinakonstruktsioonide ja tehnilise joonestamise dotsendi kohustetäitjaks. 1937. aastal töötas ta samas eradotsendina jõumasinate alal. Õpetajaks on Grimm olnud ka Tartu poeglaste gümnaasiumis, Tartu Tööstus- ja Majandusõpilaste Koolis ja Tihemetsa metsatehnilises tehnikumis.

Grimm arreteeriti NKVD poolt 1945. aastal Tihemetsa vallas Pärnumaal ja saadeti Tjumeni oblastisse asumisele. Ta põgenes asumiselt ja arreteeriti uuesti 1949. Ta vabanes 1953. aastal.

Ta on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.


Lazar Gulkowitsch

Lazar Gulkowitsch (8. detsember (vkj)/ 20. detsember 1899 Cyryn, Minski kubermang – juuli 1941 Tartu) oli Eestis töötanud judaist.

Ta oli 1933. aastani Leipzigi ülikooli professor. 1934 tuli ta Tartusse, kus juhtis 1940. aastani Tartu Ülikooli juudi teaduse õppetooli.

Hukati koos perega juulis 1941 natside poolt.


Pärtel Haliste

Pärtel Haliste (kuni 1928 Pärtel Bauman; 21. märts (9. märts vkj) 1890 Hageri, Harjumaa – 10. juuni 1944 Soome laht) oli eesti klassikaline filoloog,

Ta lõpetas 1916. aastal Peterburi Ülikooli.

Sügisel 1919 valiti ta Tartu Ülikooli kreeka ajaloo ja arheoloogia dotsendiks. Alates 1926. aastast oli ta kreeka filoloogia professori kohusetäitja. Alates 1925. aastast juhtis ta didaktilis-metoodilises seminaris vanade keelte osakonda. Pärast 1929. aastat luges ta ka valitud ladina autorite interpretatsiooni koos stilistikaharjutustega.

1937. aastal valiti ta samal alal erakorraliseks professoriks.


Arthur Hansen

Arthur Hansen (27. november/10. detsember 1908 Kolga vald, Harjumaa – 27. aprill 1944 Illuka) oli eesti metsateadlane ja Eesti sõjaväelane (lipnik).

Ta oli A. H. Tammsaare vanema venna Jüri poeg. Jüri oli alates 1903. aastast Koitjärve metsandiku metsavaht. Arthur sündis Oru talus pere kolmanda lapsena.

Ta lõpetas 1928. aastal Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi ja 1933. aastal Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonna cum laude. Pärast seda asus ta tööle Tartu Ülikooli metsatakseerimise õppejõuna.

1941. aastal osales ta ohvitserina Tartu enamlastest vabastamisel, 10. veebruaril 1944 ta mobiliseeriti ja temast sai leitnandi auastmes 2. piirikaitserügemendi 2. pataljoni 7. kompanii ülem. Artur Hanseni kompanii pidas ägedaid tõrjelahinguid Krivasoos. 1944. aasta 17. aprilli öösel alustasid venelased ägedaid rünnakuid. Hansen asus ise langenud võitleja asemele kuulipilduja taha. Ta sai lahingus raskelt haavata, suri 10 päeva hiljem ning maeti Jõhvi kalmistule, hiljem sängitati ümber Elvasse.

Soodla jõe ääres Oru metsavahitalu juures asuval rändrahnul on temale pühendatud mälestustahvel, mis avati 16. juulil 1992. aastal.


Eerik Inari

Eerik Alfred Leopold Inari (kuni 1937 Erik Alfred Leopold Pipenberg, 20. aprill (vkj)/ 2. mai 1897 Tartu – 31. detsember 1998 Bad Godesberg, Bonn) oli eesti geograaf.


Karl Inno

Karl Inno (1/14. november 1908 Lustivere vald – 12. november 1994 Oneida, New Yorgi osariik) oli eesti majandusteadlane.

Ta lõpetas 1927. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi ja 1932. aastal Tartu Ülikooli cum laude. Ülikooliõpingute kõrvalt õppis ta ka Ühistegevuse Instituudis. 1936. aastal sai ta magistrikraadi käitismajanduse alal (mag. rer. oec., Ühistu mõiste ja liigitus).

Aastatel 1932–1938 töötas Ühistegevuse Instituudis lektorina. 1935. aastal kandideeris ta Tartu Ülikooli ühistegevuse professoriks, kuid kaotas Jaan Tõnissonile. Alates 1936. aastast oli ta Tartu Ülikooli õppejõud, aastatel 1938–1940 ja 1941–1944 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna panganduse ja kindlustusasjanduse adjunktprofessor.

1944. aastal põgenes Inno koos perega Saksamaale, kust 1950. aastal siirduti USA-sse New Yorgi osariiki. Seal töötas ta pearaamatupidaja ja revidendina ning kirjutas artikleid majandusteaduse ja eesti ajaloo teemadel. Ta oli Eesti Teadusliku Ühingu Ameerikas liige. Kuni 1980. aastani oli ta ajakirja Aja Kaja toimetaja.

Karl Inno suri Ühendriikides, tema tuhk maeti 1995. aastal Põltsamaa kalmistule.


Hermann Jaakson

Hermann Jaakson (ka Herman Jaakson; 13/25. jaanuar 1891 Uue-Võidu vald, Viljandimaa – 28. august 1964 Kiidjärve) oli eesti matemaatik.

1913. aastal lõpetas ta Tartu ülikooli. 1925. aastal kaitses Jaakson doktoriväitekirja "Sur certains types de systèmes d'équations linéaires à une infinité d'inconnues sur l'interpolation", misjärel tast sai esimene eestlasest matemaatikadoktor.

1915–1919 töötas Jaakson Tartus matemaatikaõpetajana. Tartu ülikooli taasavamise järel õpetatas ta seal matemaatilist analüüsi ja diferentsiaalvõrrandeid. Aastal 1926 sai ta Tartu ülikooli korraliseks matemaatikaprofessoriks.

1995. aastal püstitati Kokaviidika külla Hermann Jaaksonile ja tema lellele Jüri Jaaksonile mälestuskivi.


Mart Järvik

Mart Järvik (kuni 1935 Martin Gross, 5/17. oktoober 1897 Käru vald, Järvamaa – 10. september 1956 Malmö) oli eesti piimandusteadlane.

Õppis Vändra vallakoolis ja Vändra kihelkonnakoolis 1908–1911, 1918. aastal lõpetas Jamburgi kommertskooli. Aastatel 1919–1926 õppis Tartu ülikoolis agronoomiat ning kaitses 1931. aastal samas magistrikraadi. 1932. aastal sai ta doktorikraadi agronoomias väitekirjaga "Võis leiduvad pungseened ja nende mõju võisse: Schleswig-Holsteini ja Eesti piimatalitiste või uurimiste andmeil".

Aastatel 1929–1944 oli ta Tartu ülikooli õppejõud, algul piimatalituse dotsendi kohusetäitja, 1932. aastast dotsent, 1938. aastast piimanduse adjunktprofessor ja aastast 1939 erakorraline professor.

1944. aastal emigreerus Järvik Saksamaale, kus töötas piimanduslabori teadurina. Aastal 1946 suundus ta edasi Rootsi, kus töötas 1953. aastani Rootsi Piimaühingute Liidus bakterioloogina.

1920. aastast kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi. Samuti oli ta Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige ja 1935. aastast Agronoomide Koja abiesimees. Hiljem Rootsis oli ta Eesti Agronoomide Seltsi, Eesti Rahvusfondi, Eesti Rahvusnõukogu ja Vabade Eestlaste Põllumajandusliidu liige.

Järvik uuris muu hulgas võis elutsevaid mikroorganisme ja selgitas, kuidas parandada või säilivust.

Mart Järvik oli põllumajandusteadlase Leida Lepajõe onu.


Bernhard Jürgens

Bernhard Jürgens (28. august/9. september 1895 Elistvere vald, Tartumaa – 2. august 1969 Ludwigsburg) oli eesti arst ja arstiteadlane.


Leo Jürgenson

Leo Jürgenson (8/21. jaanuar 1901 Tamsa, Luke vald, Tartumaa – 7. september 1986 Tallinn) oli eesti ehitusteadlane ja tehnik, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (alates 1946).


Karl Friedrich Abel

Karl Friedrich Abel, ka Carl Friedrich (22. detsember 1723 Köthen – 20. juuni 1787 London), oli saksa helilooja ja gambamängija. Ta oli Christian Ferdinand Abeli poeg.

Karl Friedrichi isa, gambavirtuoos Christian Ferdinand Abel oli poja sünni ajal Johann Sebastian Bachi õuekapellis esimuusik.

Karl Friedrich õppis võib-olla Johann Sebastian Bachi juures. Väidetavalt õppis ta pärast Bachi Leipzigisse suundumist Thomasschules, kuid see pole tõestatud. Kindlasti aga tegutses ta Bachi soovitusel dirigent Johann Adolph Hassele aastatel 1748–1758 "Poola kuninga kammermuusikuna" Dresdeni õuekapellis.

Seitsmeaastase sõja tõttu pidi Abel 1757 Dresdenist lahkuma. Aastal 1758 viibis ta Goethe perekonna külalisena Frankfurdis. Ta reisis läbi Lõuna-Saksamaa ja Pariisi ning jõudis 1759 Londonisse. Suure menuga andis ta seal esimese kontserdi oma teostest mitmel instrumendil, eriti gambal ja barütonil (pillil, millele komponeeris ka Joseph Haydn). Järgnesid uued soolokontserdid Londoni seltskonnale; ta nimetati varsti kuninganna Charlotte'i kammermuusikuks.

Aastal 1762 tuli Londonisse Johann Christian Bach, et kuulsa Abeliga tuttavaks saada. Varsti nad sõbrunesid ning 1764 tehti algust armastatud Bachi-Abeli kontsertidega, mida kuni 1775. aastani korraldas Carlisle House'i kontserdisaaliomanik Teresa Cornelys, endine Veneetsia ooperilaulja. Need olid esimesed abonementkontserdid Inglismaal üldse.

Aastal 1763 kirjutas Abel koos krahv St. Germaine'iga muusikalise komöödia "Suvemuinasjutt".

1764. aastast jõudis Londonisse ka 8-aastane Mozart oma isaga. Mozart külastas Abelit, kelle helitöid ta uuris. Eeskujuks kopeeris ta oma märkmikku Abeli sümfoonia Es-duur (op. VII, 6), mistõttu see sattus ekslikult Köcheli kataloogi kui 3. sümfoonia nr 18 ("Sümfoonia nr 3 e-moll") all. Nõnda sai sellest üks Abeli tuntumaid teoseid.

Alates 1775. aastast olid Bachi-Abeli kontserdid Teresa Cornelysest sõltumatud. Neid jätkati kuni Bachi surmani 1782, seejärel püüdis Abel ühe aasta menutult kontserte üksinda jätkata. Selles kontserdisarjas kanti muu hulgas esimest korda Inglismaal ette Joseph Haydni loomingut.

Abel naasis Saksamaale ning viibis aastani 1785 mitu korda ka Pariisis, kuid mandril ei õnnestunud tal edu saavutada, nii et ta pidi minema tagasi Londonisse, kus ta oli ikka veel nõutud mitmesuguste vanade ja uute pillide mängijana. Ta hakkas jooma, mis kiirendas tema surma. Aastal 1787 suri ta vaesuses.

Abel oli viimane suur gambasolist. Temaga kadus see pill orkestripillide ning varsti ka sooloinstrumentide seast. Arrey von Dommer iseloomustab teda nii: "Tema mängu peeti eeskujulikuks ning see oli maitse, lihtsuse ja suuruse pärast noortele kunstnikele eeskujuks; ja nii nagu Abel oli oma aja suurim gambamängija, oli ta ka viimane, sest temaga suri välja ka tema instrument. Ka muus osas oli ta põhjalikult haritud muusik, kes valdas vaba muusikat, tubli harmonist ja hea instrumentaalhelilooja." Ka Goethe nimetas teda viimaseks suureks gambamängijaks.

Karl Friedrich Abel on kirjutanud muu hulgas sonaate gambale, oboele ja klaverile.

Abel oli silmapaistva välimusega mees, kellest on maalitud palju ilusaid portreesid. Kahe portree autor on tema sõber Thomas Gainsborough.


Tõnis Grenzstein

Tõnis Grenzstein (4. november / 16. november 1863 Kõksi küla, Tarvastu kihelkond – 1916 Düsseldorf) oli eesti maalikunstnik.


Johan Kruusmann

Johan Kruusmann (ka Johannes Kruusmann; 29. september 1900 Märjamaa vald, praegune Raplamaa – 1. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti piirivalvur.

Kruusmann teenis Vabadussõja ajal 1. diviisi staabis telefonistina. Ta astus 1. septembril 1924. aastal üleajateenijana piirivalvesse Tallinna jaoskonda Tallinna rajooni Tallinna kordonisse. Tema auaste oli reamees.

Kruusmann tapeti ametikohustuste täitmisel kommunistide poolt 1. detsembri riigipöördekatse ajal. Ta oli 1. detsembri hommikul postil Tallinnas Kadriorus Russalka mälestusmärgi juures, kui mässulised tungisid talle kallale ja lasid ta maha.


David Hieronymus Grindel

David Hieronymus Grindel (läti keeles Dāvids Hieronīms Grindelis, vene keeles Давид Иероним Гриндель; 9. oktoober 1776 Riia – 20. jaanuar 1836 Riia) oli läti farmatseut, arst, keemik ja botaanik, esimene lätlasest loodusteadlane, Tartu ülikooli rektor 1810–1812.

Tema vanaisa Mārtiņš Grundulis oli talupoeg, kes põgenes karmi mõisniku käest Riiga, töötas kaupmehe abilise, mastide praakija ja metsakaupmehena, sai rikkaks ja oli üks esimestest lätlastest, kes sai Riia linna kodanikuks. Isa Michael Grindel saksastas oma perenime. Ema Katharina (sündinud Mahniken) oli pärit Daugava saarelt Zaķusalalt.

David Grindel õppis algul Riia toomkoolis. Vanemad pannuks ta meeleldi teoloogiat õppima, aga peamiselt majanduslikel põhjustel õppis ta kuus aastat nimeka apteekri Johann Gottlieb Struve (1722–1813) juures ja töötas Riia Toomväljakul tema Elevandi apteegis. 1796 asus ta õppima Jena ülikooli botaanikat ja meditsiini, kuid 1798 täitis Paul I käsu kodumaale naasta (Paul I keelas oma ukaasiga saata noorukeid välismaale õppima) ja hakkas taas tööle Riia Elevandi apteegis. Esmalt oli ta proviisor, aga 1800 sõitis Peterburi, kus sooritas vastavad eksamid ning sai esimese lätlasena apteekriks ja keemikuks.

Pärast teaduskraadide saamist kutsuti Grindel professoriks Peterburi Meditsiini- ja Kirurgiaakadeemiasse ning kui 1802 taasavati Tartu ülikool, siis ka sinna, aga Grindel keeldus kummalgi juhul. 1800 sai ta Elevandi apteegi kaasomanikuks ja 1803 ostis ta selle ära. 1802 sai ta Jena ülikoolist filosoofiadoktori kraadi. 1803 asutas ta koos oma õpetaja ja mentori Struvega Riia keemia-farmaatsiaühingu, mis oli esimene taoline kogu Venemaal, ning hakkas samast aastast välja andma saksakeelset Venemaa farmaatsia aastaraamatut, mis oli samuti esimene selletaoline Venemaal ja ilmus nimemuutustega kuni 1937. aastani.

1804 müüs Grindel Elevandi apteegi Heinrich August Schreiberile (1770–1846) ning võttis vastu Tartu ülikooli kutse minna keemia ja farmaatsia professoriks. Sellena töötas ta kümme aastat. Mitu korda valiti ta kateedri juhatajaks ja 1810–1812 oli ta Tartu ülikooli rektor.

1814 lõppes tema tööleping professorina. Grindel ei taotlenud selle pikendamist, vaid ostis Riias Elevandi apteegi tagasi. Sealse igapäevatöö jättis Grindel proviisoritele ning tegi ise peamiselt teadustööd ja kirjutas artikleid. 1818–1820 toimetas ta ajalehte Rigaschen Stadtblätter. Seejärel otsustas ta õppida arstiks. 1820. aastast õppis ta Tartu ülikoolis meditsiini ja pidas samas ise keemialoenguid. 1823 lõpetas Tartu ülikooli arstiteaduskonna ja töötas Riias kreisiarstina.

Grindel kuulus paljudesse teadus- ja erialaühingutesse. Alates 1807 oli ta Peterburi Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliige ning Peterburi Meditsiini- ja Kirurgiaakadeemia liige. Veel oli ta Kuramaa Kirjandusühingu liige ja Peterburi Farmaatsiaühingu auliige. 1802 pälvis ta Peterburi Vabamajandusühingu kuldauhinna.

Grindeli järgi on nimetatud Põhja-Ameerika taimeperekond vaiguvaak (Grindelia) ja farmaatsiafirma Grindeks.


Urmas Kirs

Urmas Kirs (sündinud 5. novembril 1966 Viljandis) on Eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur. Ta on abitreener Eesti U21- ja U23-jalgpallikoondistes. Aastail 1992–2000 pidas Eesti koondises 80 kohtumist ja lõi viis väravat.


Eduard Eelma

Eduard Eelma (aastani 1937 Eduard Ellmann; 7. aprill 1902 Peterburi – 16. november 1941 Kirov, Kirovi oblast) oli Eesti politseinik ja jalgpallur (ründaja).

Aastail 1921–1935 pidas Eesti koondises 60 kohtumist ja lõi 21 väravat (koondise kolmas näitaja Andres Operi ja Indrek Zelinski järel). Ta osales ka 1924. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiri eelringikohtumises USA vastu. Tuli 1923. aastal JK Tallinna Kalevi koosseisus Eesti meistriks. JK Tallinna Kalev võitis toonases mängus 1:0 Sporti. Eelma on mänginud ka Tallinna JK ridades.

NKVD arreteeris ta 11. juunil 1941 Tallinnas, ta mõisteti surma ja lasti maha Kirovi linna vanglas nr 1.


Adventistide Koguduste Eesti Liit

Seitsmenda Päeva Adventistide Koguduste Eesti Liit (lühend AKEL) on Eestis tegutsevaid Seitsmenda Päeva Adventistide kogudusi ühendav koguduste liit.

Adventistide Koguduste Eesti Liidu peakontor asub Tallinnas, Mere puiestee 3. 2018. aastal kuulus liitu 19 kogudust umbes 1400 liikmega.


Seitsmenda päeva adventistid

Seitsmenda päeva adventistid on adventistid, kes pühitsevad hingamispäeva (sabatit) laupäeval.

Suurim seitsmenda päeva adventiste koondav organisatsioon on Seitsmenda Päeva Adventistide kogudus.


Riigivürst

Riigivürst (saksa keeles Reichsfürst, ladina keeles princeps regni või princeps imperii) oli Saksa-Rooma riigi kõrgaadlik (hertsog, vürst ja mitme suurema valduse krahv) või ilmaliku võimuga vaimulik isand (peapiiskop, piiskop ja mõne kloostri abt või abtiss), kes oli Saksa-Rooma valitseja (Saksa kuninga või Saksa-Rooma keisri) otsene vasall.

Riigivürsti seisus tekkis 12. sajandi jooksul, kui kõige olulisemaid Saksa-Rooma riigi vasalle (hertsogid, markkrahvid ning ilmaliku võimuga peapiiskopid ja piiskopid ehk vürstpiiskopid) hakati kutsuma vürstideks (ladina princeps, st 'esimene, juht'). 13. sajandiks kujunes välja neile spetsiifiline õiguslik korraldus: nii ilmalikud kui ka vaimulikud vürstid said oma valitsemistunnused (regaalid) otse kuningalt või keisrilt ja neile anti ka privileegid: oma raha müntimise õigus, tollimaksude kogumise, krahvidele ja vabahärradele maade läänistamise õigus. Neil oli ka tseremoniaalõigusi, näiteks nimetada end ametlikus kirjavahetuses vürstlikuks valitsejaks, omada mõjukust näitavaid regaale jne. 13. sajandil hakati valitsejaid ka ametlikult riigivürsti seisusse tõstma – varem vürstidel ametlikku ürikut selle kohta polnud, kuid neid peeti sellest hoolimata riigivürstideks. 12.–13. sajandil olid riigivürstid enamjaolt vaimulikud valitsejad, hiljem lisandus suur hulk ilmalikke. 14. sajandiks oli riigivürsti seisus oma privileegide ja kohustustega üldiselt välja kujunenud. 13. sajandil oli kõigil riigivürstidel õigus kuningat valida, kuid sajandi lõpuks hakkas kujunema tavalistest riigivürstidest kõrgemal seisev kuurvürstide seisus, mis sai lõpliku kuju 1356. aastal Karl IV Kuldbullas.


Hello Kitty

Hello Kitty on tuntuim Sanrio kompanii väljamõeldud karakteritest. Selle lõi Yūko Shimizu 1974. aastal Jaapanis.


Massimeedia

Massimeedia on suure levialaga kommunikatsioonivahendite rühm, mis mõjutab suurt osa ühiskonnast.

Massimeedia sai alguse 1920. aastatel, kui tekkisid üleriiklikud raadiokanalid, suure trükiarvuga ja laia levikuga ajalehed ja ajakirjad, kuigi raamatud kui massimeediavahendid olid juba sajandeid kasutusel olnud.

Viimastel aastakümnetel on interneti kasutuselevõtu tõttu massimeedia levik veelgi hoogustunud. Interneti massimeediavahendid on ajaveebid, kodulehed, internetifoorumid, veebiportaalid, videoteenust osutavad veebilehed jm.


Pärt Uusberg

Pärt Uusberg (sündinud 16. detsembril 1986 Raplas) on eesti helilooja ja dirigent.

Pärt Uusberg on lõpetanud Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise erialal Heli Jürgensoni käe all ning õppinud samas valikainena heliloomingut Alo Põldmäe ja Galina Grigorjeva juhendamisel. 2012. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia heliloomingu erialal bakalaureuseõppe Tõnu Kõrvitsa juhendamisel. 2014. aastal lõpetas ta samas magistriõppe kompositsiooni erialal prof Toivo Tulevi ja Tõnu Kõrvitsa juures ja 2018. aastal magistriõppe kooridirigeerimise erialal prof Tõnu Kaljuste juhendamisel.

2008. aastal asutas Pärt Uusberg oma näitlejast ja lavastajast venna Uku Uusbergi William Shakespeare'i ainetel loodud samanimelise diplomilavastuse tarvis kammerkoori Head Ööd, Vend. Ta on juhatanud ka Eesti Koolinoorte Segakoori ja Riinimanda Kooristuudio laste- ja noortekoori, teinud koostööd kammerkooridega Voces Musicales, Collegium Musicale, segakooriga HUIK! ja kammermeeskooriga JÕUD. Peale selle on ta kirjutanud uudisloomingut Eesti Rahvusmeeskoorile, Tehnikaülikooli Akadeemilisele Meeskoorile jt.

Ta on alates 2012. aastast Eesti Heliloojate Liidu liige.


Marianna Longa

Marianna Longa (sündinud 26. augustil 1979 Tiranos) on Itaalia endine murdmaasuusataja.

Juunioride maailmameistrivõistlustel osales Longa esimest korda 1997 Kanadas Canmore'is ja tuli 5 km distantsil klassikalises tehnikas 9. kohale.

3. veebruaril 1999 sai ta Austrias Saalfeldenis toimunud noorte MM-il 5 km klassikasõidus pronksmedali Rootsi suusataja Lina Anderssoni ja Soome suusataja Pirjo Mannise järel. 7. veebruaril jäi ta 15 km distantsil vabastiilis 7. kohale (Katrin Šmigun sai hõbemedali).

Esimest korda osales ta maailma karikasarja etapil 17. märtsil 2000 Itaalias Bormios 5 km klassikas, kus sai 39. koha. Järgmisel päeval toimunud 10 km vabastiilis jälitussõidus langes ta 43. kohale.

Esimest korda jõudis ta MK-punktikohale 1. veebruaril 2001 Itaalias Asiagos toimunud 1,5 km vabastiilis sprindietapil, kus ta oli 20., aga seal oligi osalejaid ainult 28.

2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys oli Longa 12. veebruaril 10 km klassikasõidus 20. ja kõrgemat kohta polnud ta veel ühelgi MK-etapil saavutanud. 21. veebruaril sõitis ta 4×5 km teatesõidus avavahetust klassikalises tehnikas ja lõpetas selle viimase, 13. kohaga, kaotades liidritele üle minuti. Viimase vahetuse võitnud Stefania Belmondo tõstis Itaalia siiski 6. kohale. 24. veebruaril tuli Longa 30 km distantsil klassikalises tehnikas 33. kohale.

Alates olümpiamängudest kuulus Longa järjekindlalt Itaalia teatenaiskonda, aga individuaalselt suutis end 20 parema sekka sõita alles 25. veebruaril 2003 Saksamaal Oberhofis, kui oli 10 km ühisstardist klassikalises tehnikas 7.

Maailmameistrivõistlustel osales Longa esimest korda 2003. aastal Itaalias Val di Fiemmes, kus saavutas 18. veebruaril 15 km ühisstardist sõidus klassikalises tehnikas 11. koha, olles Itaalia parim. 20. veebruaril tuli ta 10 km eraldistardist sõidus klassikalises tehnikas 20. kohale (mõlemal distantsil võitis Kristina Šmigun hõbemedali). 4×5 km teatesõidus sõitis ta teist vahetust klassikalises tehnikas, pääses rajale viimasena, läbis etapi 7. ajaga ning Itaalia saavutas sama koha ka kokkuvõttes.

Esimest korda tuli Longa MK-etapil esikolmikusse 7. veebruaril 2004 Prantsusmaal La Clusaz's, kus Itaalia saavutas 45 km teatesõidus Venemaa ja Saksamaa järel 3. koha. Longa sõitis avavahetust ja lõpetas selle neljandana, veerand minutit liidrist maas.

Esimest korda jõudis Longa MK-etapil individuaalselt poodiumile 27. jaanuaril 2007 Otepääl, kus ta 10 km klassikalises tehnikas saavutas 5. koha.

2007. aasta MM-il Jaapanis Sapporos jäi Longa 22. veebruaril klassikasprindi kvalifikatsioonis 29. kohale ega pääsenud lõppvõistlusele. 25. veebruaril saavutas ta 15 km suusavahetusega sõidus 8. koha, olles itaallastest parim. 1. veebruaril tuli ta 4×5 km teatesõidus 6. kohale. Ta sõitis teist vahetust klassikalises tehnikas, pääses rajale alles 11. kohal ja sõitis etapil välja 6. aja. 3. märtsil toimus 30 km ühisstardist sõit klassikalises tehnikas, kus Longa tuli 19. kohale.

Kuigi seejärel jäi Longal üks hooaeg vahele, võib 2007. aasta MM-i pidada Longa karjääri murdepunktiks. Enne seda oli ta üksnes kaks korda MK-etapil esikümnesse pääsenud, aga pärast muutus see täiesti tavaliseks. 2. märtsil 2008 saavutas ta Soomes Lahtis 10 km sõidus klassikalises tehnikas 5. koha, 15. märtsil 2008 Bormios 10 km ühisstardist sõidus klassikalises tehnikas 4. koha ja 30. novembril 2008 Soomes Kuusamos 10 km eraldistardist sõidus klassikalises tehnikas 4. koha. Eelolümpial Kanadas Vancouveris saavutas ta 17. jaanuaril 2009 15 km suusavahetusega sõidus Justyna Kowalczyku järel teise koha ja 30. jaanuaril 2009 saavutas ta oma elu esimese MK-etapivõidu Venemaal Rõbinskis 10 km vabatehnikas ühisstardist sõidus oma kaasmaalase Arianna Follise ees.

2009. aasta MM-il Liberecis sai ta 19. veebruaril 10 km klassikasõidus hõbemedali Aino-Kaisa Saarise järel. Samas oli ta 21. veebruaril 15 km suusavahetusega sõidus neljas Justyna Kowalczyki, Kristin Steira ja Aino-Kaisa Saarise järel. 25. veebruaril saavutas ta koos Follisega klassikalises tehnikas paarissprindis pronksmedali Soome ja Rootsi järel. Päev hiljem toimus 4×5 km teatesõit, kus Longa sõitis teist vahetust klassikalises tehnikas. Ta sai rajale alles üheksandana otse Eesti järel, aga sõitis etapil välja 3. aja. Lõpuks tõusis Itaalia 5. kohale. 28. veebruaril toimus 30 km vabatehnikas ühisstardist sõit, kus Longa tuli 9. kohale.

2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris tuli Longa 15. veebruaril 10 km vabatehnikasõidus 18. kohale, 19. veebruaril 15 km suusavahetusega sõidus 7. kohale ja 27. veebruaril 30 km klassikalises tehnikas ühisstardist sõidus 11. kohale. 25. veebruaril toimus 4×5 km teatesõit, kus Longa sõitis teist vahetust. Avavahetuse lõpetas Follis 12. kohal ja Longagi saavutas etapil kõigest 6. koha, aga järgmised vahetused tõstsid Itaalia 4. kohale.

2011. aasta MM-il Oslos osales Longa viiel distantsil. 26. veebruaril tuli ta 15 km suusavahetusega sõidus 5. kohale, 28. veebruaril 10 km klassikadistantsil 7. kohale, 2. märtsil klassikalises tehnikas naiskondlikus sprindis 4. kohale kolme Skandinaavia riigi järel, järgmisel päeval 4×5 km teatesõidus samuti 4. kohale samuti kolme Skandinaavia riigi järel (Longa võitis avavahetuse) ning 5. märtsil 30 km vabatehnikas ühisstardist sõidus 8. kohale.

Longa lõpetas karjääri pärast 2010.–2011. aasta hooaega.


Francis Scott Key Fitzgerald

Francis Scott Key Fitzgerald (24. september 1896 – 21. detsember 1940) oli Ameerika kirjanik, keda peetakse üheks kahekümnest 20. sajandi tuntumast kirjanikust. Ta on kirjutanud nii romaane kui ka lühijutte ja novelle.


Raivo Kütt

Raivo Kütt (sündinud 31. mail 1963) on eesti ettevõtja ja poliitik, autode müügiga tegeleva kontserni Amserv Grupp juhatuse esimees ja kaasomanik.

Ta on ka Eesti esimese Maksimarketi asutaja.

Ta lõpetas 1985. aastal TPI majandusteaduskonna ja 1991. aastal Eesti Kõrgema Kommertskooli.

Raivo Kütt on alates aastast 2000 Eesti Karate Föderatsiooni president, Eesti Olümpiakomitee Esindajate Kogu, Nõmme-Rotary Klubi ja Majandusklubi "Taurus" liige. Alates aastast 2006 on Raivo Kütt veebifirma CV Keskus AS nõukogu liige.

Ta on olnud Tallinna linnavolikogu liige ja Pirita halduskogu esimees. Kuulub Isamaa ja Res Publica Liitu.


Peeter Kern

Peeter Kern (1. märts 1967 – 11. märts 2014) oli eesti äriettevõtja, kaabeltelevisiooni ettevõtte Starman asutaja ja juhatuse liige.


Passau leping

Passau leping ehk Passau rahu oli 2. augustil 1552 Saksa kuningas Ferdinand I ja protestantlike vürstide vahel, keda juhtis Saksi Moritz. Lepinguga kehtestati poolte vahel relvarahu, samuti sõlmiti ajutine usurahu. Passau lepinguga kokku lepitu viis 1555. aastal Augsburgi usurahu sõlmimiseni, millega keisrivõim protestantlust ametlikult tunnustas.


Gustav Ernesaksa Fond

Gustav Ernesaksa Fond on Gustav Ernesaksa mälestuse jäädvustamise ja koorimuusika väärtustamise fond. Fondi asutaisd 22. oktoobril 1993 Eesti Üldlaulupeo Direktsioon, Eesti Kooriühing, Eesti Meestelaulu Selts, Eesti Rahvusmeeskoor ja Eesti Muusikaakadeemia. Alates 21. maist 2001 haldab fondi raha Eesti Rahvuskultuuri Fond.

Gustav Ernesaksa Fond rahastab Gustav Ernesaksa koorimuusika peastipendiumi, koorimuusika edendamise stipendiumi ja õppestipendiumi. Stipendiumid antakse välja igal aastal 12. detsembril, Gustav Ernesaksa sünniaastapäeval.

Kuni 2000. aastani nimetati koorimuusika peastipendiumi koorimuusika preemiaks.

Koorimuusika peastipendium määratakse igal aastal ühele isikule, kellel on väljapaistvaid saavutusi tegevusaladel, mida viljeles Gustav Ernesaks (koorijuht, helilooja, pedagoog, publitsist, organisaator). Koorimuusika edendamise stipendiumi kandidaadi(d) esitab Eesti Kooriühing. Õppestipendiumi kandidaadi(d) esitab Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia dirigeerimisosakond, võttes arvesse ka koorijuhtimise eriala lõpetanute taotlusi.


Õnne 13

"Õnne 13" (ka "Meie elu lood") on Eesti Televisiooni telesari.

Sarja idee autor ja esimene stsenarist oli Astrid Reinla. Seejärel oli stsenarist Kati Murutar. Alates 1996. aastast kirjutas käsikirja Teet Kallas, 2011. aasta esimesel poolel ja 2013. aastast 2014. aasta sügiseni kirjutas käsikirja Urmas Lennuk. Alates 2014. aasta sügisest on sarja stsenarist Andra Teede.

Telesarja "Õnne 13" esimene jagu oli eetris 30. oktoobril 1993, kokku on valminud üle 900 jao. 880. jagu oli eetris 22. aprillil 2023 ning 890. jagu 21. oktoobril samal aastal. 13. jaanuaril 2024 läks eetrisse 900. jagu.

"Õnne 13" lavastajatöö tegi esimesed 10 hooaega Tõnis Kask. Alates 2003. aastast lavastab sarja Ain Prosa. Alates aastast 1997 on sarja kaastootja Balti Video (BEC). Sarjas on osalenud üle 200 näitleja.


Härmo Saarm

Härmo Saarm (sündinud 12. märtsil 1939) on eesti ajakirjanik, pedagoog ja teatritegelane.

Saarm lõpetas Tallinna 10. Keskkooli 1958. aastal, Tallinna Pedagoogilise Instituudi 1973. aastal ja Tartu Ülikooli 1987. aastal kaugõppes sotsiaalpsühholoogia erialal.

Saarm on aastaid olnud Eesti Raadio kuuldemängude režissöör ning Eesti Televisiooni ja Eesti Raadio diktor.

Ta on töötanud lavastaja ja õppejõuna lavakunstikateedris ja Tallinna Pedagoogikaülikoolis (1980. aastatel). Eakamana on ta töötanud põhiliselt lavakõne pedagoogina ning juhendanud raadiorežii kursust Tallinna Pedagoogikaülikoolis (1999–2003), mille lõpetajate seas olid näiteks Liis Lusmägi, Karin Aule, Meelis Kompus, Allan Vinogradov ja teised.

Ta on töötanud muu hulgas ka õiguskantsleri pressinõunikuna.

Ta oli Nõmme Linnaosa Halduskogu 2. koosseisus Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liikmena.

2013. aasta kevadest kuni 2014. aasta kevadeni oli ta Salme teatri peanäitejuht. Sel perioodil lavastas ta A. H. Tammsaare näidendi "Kuningal on külm".


Kaubandusabi

Kaubandusabi tähendab nii arenguabi seda osa, mis toetab rahvusvahelist kaubandust, kui ka mitmeid kaubandust soodustavaid rahvusvahelisi arenguabi algatusi. Laiemas tähenduses sisaldab see toetust, millega rahastatakse kaubandusega seotud tehnilist abi, infrastruktuuri (teed, sadamad) ja tootmisvõimekust (toetust tööstusele, põllumajandusele, turismile). Konkreetsemas tähenduses mõistetakse kaubandusabi all kaubandusläbirääkimiste toetust arenguriikidele. 2001. aasta Ad-Dawḩah Ministrite deklaratsioon määratleb tehnilise abi ja võimekuse suurendamist arenguriikide õigusena ja läbirääkimiste arenguosa olulise komponendina. Suuremad doonorid, nagu Maailmapank ja IMF, on viimastel aastatel toetanud kaubandusreformi ja turuvõimaluste laiendamise algatust arengumaadele.


Arenguabi sidumine

Arenguabi sidumine tähendab tingimuste seadmist abisaajale, et abisaaja nõustuks kasutama abi selleks, et osta abi andnud doonorriigi tooteid ja teenuseid. Mõiste on kasutusel eelkõige eestkoste ja lobitöös, mille eesmärk on vähendada abi sidusust ning vältida sõltuvussuhete ja tingimuste tekitamist doonorriigi ja sihtriigi vahel.


Arenguabi lahtisidumine

Arenguabi lahtisidumine on arenguabi seotuse vähendamise protsess, mille eesmärgiks on kaotada doonorite poolt seatavad piirangud ja tingimused abi kasutamisele.


Humanitaarabipalve

Humanitaarabipalve on humanitaarabiorganisatsioonide koostatav vajaduste raport, mille eesmärk on leida rahastust konkreetsete kriiside või katastroofide leevendamiseks või abivajavate riikide olukorra parandamiseks või kogu organisatsiooni aasta tegevuse finantseerimiseks. Abipalveid kasutavad nii rahvusvahelised kui ka valitsusvälised organisatsioonid.


Aasia ja Euroopa koostööfoorum

Aasia ja Euroopa koostööfoorum on 43 Euroopa ja Aasia riigi foorum, mis püüab tugevdada dialoogi, vastastikuseid suhteid ja jätkusuutlikku arengut riikide vahel. Iga kahe aasta järel toimuvad tippkohtumised vaheldumisi Aasias ja Euroopas, esimene neist toimus Bangkokis 1996. aastal.


Poliitiline varjupaik

Poliitiline varjupaik ehk poliitiline asüül (inglise keeles political asylum) tähendab kaasaegses poliitilises keeles luba jääda riiki, kuhu inimene on pagenud oma kodumaa või regiooni ohtlikkuse, seal esineva vaenu või tagakiusamise tõttu. Varjupaiga taotleja peab vastama 1951. aasta ÜRO pagulasseisundi konventsioonis ja selle 1967. aasta protokollis sätestatud tingimustele, milleks on põhjendatud hirm kodumaale naasta rassilistel, usulistel või rahvuslikel põhjustel, poliitiliste veendumuste või teatud sotsiaalsesse rühma kuulumise tõttu.

Euroopa Liidul on ühine poliitilise varjupaiga poliitika. Alates 2004. aastast otsustavad liikmesriigid kvalifitseeritud häälteenamusega enamiku varjupaigapoliitika küsimuste üle. Nõukogu sätestab ühised mõisted ja varjupaigataotlejate tagasisaatmise menetluse.

Kehtiva skeemi kohaselt toimib esimene Euroopa Liidu riik, kellele esitatakse varjupaigataotlus, kõigi liikmesriikide nimel. Seda mudelit on kritiseeritud, sest see ei ole kooskõlas ÜRO vastava konventsiooniga.


Imbi Paju

Imbi Paju (sündinud 3. juunil 1959) on eesti kirjanik, ajakirjanik ja filmirežissöör. Ta elab Soomes ja Eestis.


Ambla kalmistu

Ambla kalmistu (ka Ambla kirkuaed) on kalmistu Järvamaal Ambla alevikus. See ümbritseb Ambla kirikut.

Kalmistu on rajatud pärast Ambla kiriku valmimist 13. sajandi II poolel. Kalmistuna on kirikuaeda kasutatud alates 20. sajandi algusest.

Ambla kalmistul on Anton Starkopfi loodud marmorist hauamonument "Poiss moonidega" ning tema kavandatud Vabadussõja mälestussammas Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas langenutele, mis avati 27. septembril 1925 ja taasavati 23. juunil 1990 On ka paekivist riste.

Kalmistule on maetud Kuru mõisnik Karl Gustav von Maydell (1788–1857), Marie Julianne von Maydell (1794–1874 ), Mathilde Marie Elisabeth von Maydell (1826–1896) ja Friedrich Alexander Georg von Hoyningen-Huene, Jakob Kents ja Teet Lunts.


Seišellipalm

Seišellipalm (Lodoicea maldivica) on igihaljas puittaim palmiliste sugukonnast, seišellipalmi perekonna ainuke liik.

Seišellipalm on kahekojaline taim. Taime soo saab määrata alles siis, kui see esimest korda õitsema hakkab. Selleks võib kuluda 11–45 aastat.


Arnold Knüpffer

Arnold Johann Knüpffer, Eesti vaimulik (1707–1755) Arnold Friedrich Johann Knüpffer, Eesti vaimulik (1777–1843)


Tartu sõjaväekalmistu

Tartu sõjaväekalmistu on kalmistu Tartu linnas. Kalmistu kuulub Tartu Raadi kalmistute kompleksi ja paikneb eenduva tükina kompleksi loodeosas. Kalmistu peasissepääs on Nurme tänavalt ja selle pindala on 1,9 hektarit. Kalmistul asub looduskaitsealune ebatsuugaallee.

Kalmistu avati 9. juunil 1924. 5. detsembril maeti kalmistule 1. detsembri riigipöördekatses Eesti Vabariigi eest langenud kadett Aleksander Teder. Kalmistule püstitati 1926. aastal Vabadussõja mälestusmärk Lõuna-Eesti vabastajatele. Mälestusmärk lammutati 1940. aastate lõpus.

Nõukogude okupatsiooni ajal maeti kalmistule ka Tartus teeninud Nõukogude sõjaväelasi. Kalmistu kavatseti 1987. aastal rekonstrueerida pargiks, kuid seda kava ei jõutud teostada. Vabadussõja mälestusmärk taastati 1988–1991, kusjuures kasutati vana mälestusmärgi maasse peidetud osasid.

Kalmistu tunnistati 1997. aastal kultuurimälestiseks (mälestis nr 4323). Kalmistul asub II maailmasõjas hukkunute ühishaud, mis tunnistati 1998. aastal eraldi kultuurimälestiseks (mälestis nr 4352).

Kirstumatuseid sellele kalmistule lähedalasuvate kaevude tõttu enam ei tehta. Sõjaväekalmistule on rajatud urnimatuste ala.


Urmas Kõiv

Urmas Kõiv (sündinud 18. aprillil 1963) on eesti ettevõtja, investor, muusik, laulukirjutaja ja produtsent.


BTR-80

BTR-80 GAZ-5903 (vene keeles Бронетранспортёр - БТР-80) on Nõukogude Liidus ja Venemaal valmistatud soomustransportöör.


Knut H. Ulltveit

Knut H. Ulltveit oli Norra poliitik Tööparteist. Ta oli Gjerstadi valla vanem neljal korral aastatel 1967–1975 ja 1983–1991.

Knut H. Ulltveit võitles Brokelandsheia arendamise eest.


Todd Lodwick

Todd Lodwick (sündinud 21. novembril 1976 Steamboat Springsis Colorado osariigis) on USA endine kahevõistleja, maailmameister (2009).

1996. aasta juunioride MM-il Itaalias Asiagos tuli ta normaalmäevõistlusel juunioride maailmameistriks.

Lodwick on osalenud neljadel taliolümpiamängudel. 2002. aasta OM-il Salt Lake Citys sai ta sprindis viienda ja tavavõistluses seitsmenda koha. Lisaks osales ta USA koondises meeskonnavõistluses, kus oldi neljandad. 2006. aasta OM-il Torinos oli Lodwicki parimaks kohaks individuaalselt tavavõistluses saadud kaheksas koht. Meeskonnavõistluses oli ta seitsmes.

Maailmameistrivõistlustelt võttis Lodwick esimest korda osa 1995. aasta MM-il Thunder Bays, kus ta sai meeskonnavõistluses neljanda koha. Ta on osalenud maailmameistrivõistlustel rohkem kui 15 korral, kuid esimese medali ja kohe ka kuldmedali võitis ta Liberecis 2009. aasta MM-il ühisstardigavõistluses, kus sõideti 10 km ja tehti hüppemäel kaks hüppet.

Maailma karikasarjas on Lodwick võitnud kuus etappi. Tema parim tulemus üldarvestuses on olnud neljas koht ja seda kolmel hooajal.

Lodwick lõpetas oma karjääri 2005/2006 hooajal, kuid naasis 2008/2009 hooajal. 2008. aasta detsembris võistles ta Continental Cupil neljal etapil, millest võitis kolm ja oli korra teine. Esimesel MK-etapil pärast tagasitulekut kahevõistlejate hulka osales ta 2008. aastal 27. ja 28. detsembril Oberhofis ja oli mõlemal võistlusel teine.


Jan Olav Olsen

Jan Olav Olsen (sündinud 29. septembril 1950 Arendali vallas Aust-Agderi maakonnas) on Norra poliitik Høyre parteist.

Aastast 1983 oli ta mitmetel ametikohtadel Gjerstadi valla nõukogus.

Olsen oli 1991–1999 kaks korda Gjerstadi valla vanem. Tema asetäitja oli Kjell Arild Haugen Keskparteist.

Aastatel 1999–2001 oli ta Aust-Agderi maakonnanõukogu liige.

Ta valiti 2001 Aust-Agderi esindajatena Stortingisse. Teda ei valitud tagasi ning pärast ametiaja lõppu 2005 naasis ta endisele tööle Sunde noorsookooli rektorina.


Kjell Arild Haugen

Kjell Arild Haugen (sündinud 12. juunil 1960) on Norra poliitik Keskparteist.

Ta oli 1999–2003 Gjerstadi valla vanem. Tema asetäitja oli Odvar Voie Eikeland Keskparteist.

Vallavanema ameti võttis ta üle Jan Olav Olsenilt (Høyre).


Odvar Voie Eikeland

Odvar Voie Eikeland (sündinud 10. juulil 1963) on Norra poliitik Keskparteist.

Ta oli 2003–2007 Gjerstadi valla vanem. Ta võttis ameti üle Kjell Arild Haugenilt (Keskpartei).

Tema asetäitja oli Jon Olav Gryting (Kristlik Rahvapartei).

Eikelandi toetasid Høyre, Kristlik Rahvapartei ja ''Venstre.


Rune Hagestrand

Rune Hagestrand (sündinud 4. aprillil 1964) on Norra poliitik (Høyre).

Ta on 2007. aastast Gjerstadi valla vanem. Tema asetäitja on Kjell Trygve Grunnsvoll (Keskpartei).

Gjerstadi vallas on võimul Høyre, Keskpartei, Kristliku Rahvapartei, Venstre ja Progressipartei koalitsioon (14 kohta). Opositsioonis on Tööpartei (7 kohta).


Saksamaa Kristlik-Demokraatlik Liit

Saksamaa Kristlik-Demokraatlik Liit (saksa keeles Christlich Demokratische Union Deutschlands, lühend CDU) on 1945. aastal asutatud erakond Saksamaal, mis ideoloogiliselt liigitub kristlik-demokraatlike ja konservatiivsete erakondade hulka.

Euroopa tasandil kuulub Kristlik-Demokraatlik Liit Euroopa Rahvaparteisse.

Partei esimees on alates 23. jaanuarist 2022 Friedrich Merz.

Kui Saksamaa oli pärast Teist maailmasõda okupeeritud, tekkisid ülesaksamaalised poliitilised erakonnad. Nende hulgas muutus eriti mõjuvõimsaks pärast sõda loodud konservatiivne Kristlik-Demokraatlik Liit (CDU), mille lähimaks liitlaseks sai Baierimaal tegutsev Kristlik-Sotsiaalne Liit (CSU).


Aldo Leetoja

Aldo Leetoja (sündinud 11. veebruaril 1988) on eesti kahevõistleja.

Aldo Leetoja esindas Eestit Libereci maailmameistrivõistlustel. Avavõistlusel ühisstardiga sõidus oli ta pärast murdmaadistantsi 46. kohal, võistluste liidrist Todd Lodwickist maas 2.28,4. Hüppemäel ületas Aldo ainsa eestlasena 90 meetri joone ning 93,5-meetrine hüpe tõstis ta 35. kohale. Maailmameistriks tuli Todd Lodwick.

Normaaldistantsi hüppevooru lõpetas Aldo 11. kohaga. Oma 100-meetrise hüppega teenis ta 127,5 punkti ning pääses 10 km murdmaadistantsile liider Todd Lodwickust 32 sekundit hiljem. Lodwicku hüpe kandus 99,5 meetri peale. Lõppvõistlusel sõitis Aldo välja 22. koha, kaotades võitjale Lodwickule 2.50,5.

Aldo Leetoja treenerid olid Jukka Ylipulli, Petteri Kukkonen ja Ilmar Aluvee


Ftaalanhüdriid

Ftaalanhüdriid on ftaalhappe anhüdriid valemiga C₆H₄(CO)₂O.

Ftaalanhüdriid on tähtis tööstuslik kemikaal, eriti plastikute suurtööstuslikul valmistamisel kui pehmendaja (plastifikaator).


Fenüüläädikhape

Fenüüläädikhape on keemiline ühend, mis koosneb fenüülrühmast ja äädikhappest. Aine on valget värvi ja ebameeldiva lõhnaga. Et fenüüläädikhappest saab valmistada fenüülatsetooni, mida kasutatakse metamfetamiini ja amfetamiini valmistamisel, siis peetakse vajalikuks fenüüläädikhappe toodangut hoida kontrolli all.


Lühikeseks müümine

Lühikeseks müümine (ka lühimüük; inglise keeles short-selling) on laenatud väärtpaberi müümine lootuses, et selle hind langeb, mille järel saab ta odavamalt tagasi osta ning omanikule tagastada.

Lühikeseks müümine on väärtpaberi ostmisele vastupidine tehing. Lühikeseks müüja teenib kasumit siis, kui lühikeseks müüdud väärtpaberi hind langeb. Tehingu sooritaja ehk kaupleja saab endale kasumi, mis võrdub müügi- ja ostuhinna vahe ning väärtpaberite arvu korrutisega.

Lühikeseks müüdud väärtpabereid nimetatakse lühikeseks positsiooniks, omatavaid väärtpabereid aga pikaks positsiooniks. Pika positsiooni soetamiseks tuleb väärtpaberid kõigepealt osta ning tehingu lõpetamiseks müüa. Lühikeseks müümise puhul on tegevuste järjekord vastupidine – kõigepealt müüakse ning positsiooni sulgemiseks ostetakse. Lühikese positsiooni sulgemist nimetatakse lühikese positsiooni katmiseks. Lühikeseks müümiseks kasutatakse võimendust. Lühikeseks müüdud väärtpaberid ei kuulu lühikese positsiooni omanikule, mistõttu võlgneb ta nende väärtuse väärtpaberite omanikule.

Lühikeseks müümise eelis seisneb selles, et nii on kauplejail võimalik teenida ka langeval turul. Lühikeseks müümine on paljudel juhtudel seotud suurema riskiga. Peamine oht kauplejale seisneb selles, et kaotused ei ole piiratud. Näiteks aktsiate ostmisel on maksimaalne kaotus sada protsenti. See juhtub siis, kui ettevõte, mille aktsiate omanik ollakse, pankrotti läheb. Seega ei saa pika positsiooniga kaotada rohkem kui alginvesteeringu. Aktsiate hinnal maksimaalset väärtust aga ei ole. Seetõttu võib lühikese positsiooniga kaotada nii alginvesteeringu (kui väärtpaberi hind kahekordistub), kui ka kaks korda nii palju (väärtpaberi hinna kolmekordistumisel) jne.

Lühikeseks müümise teeb ohtlikuks ka asjaolu, et lühikeseks müüakse väga sageli ilmsete probleemide käes vaevlevate ettevõtete aktsiaid. Näiteks siis, kui levivad kuuldused, et mingi ettevõte läheb peagi pankrotti. Sellise ettevõtte aktsiad kauplevad aga juba niigi väga madalal, mistõttu võib hea uudise ilmnemisel aktsia hind loetud sekundite jooksul tõusta mitusada protsenti.

Lisaks seisneb raskus veel selles, et pikaajalise keskmisena tõusevad aktsiaturud ligikaudu 10–12 protsenti aastas. Seega on lühikeseks müümine nagu vastuvoolu ujumine, mis toob kasu vaid siis, kui tehing hästi ajastada. Seetõttu ei saa lühikeste positsioonide omamist lugeda investeerimiseks. Lühikeseks müümine on lühiajaline finantsspekulatsioon.

Kõigil börsidel ei ole lühikeseks müümine lubatud. Näiteks Tallinna väärtpaberibörsil seda teha ei saa. Suuremail börsidel on see tavaline, ehkki erakordsetel aegadel võidakse lühikeseks müümine ajutiselt keelata. Nii juhtus näiteks Ameerika väärtpaberibörsidel 2008. aasta sügisel, mil keelati finantssektori aktsiate lühikeseks müümine.

Lühikeseks müümist on nimetatud ebamoraalseks, sest see on spekulatiivne tegevus ning kasutab ära teiste ettevõtete või inimeste kahjumit.


Gjerstadi jaam

Gjerstadi jaam on raudteejaam Norras Agderi maakonnas Gjerstadi vallas 237,05 km kaugusel Oslost 36,6 m kõrgusel merepinnast Sørlandsbanenil, Gjerstadvatneti läänekaldal.

Jaam avati 1935, kui avati Sørlandsbaneni pikendus Neslandsvatni jaamast Nelaugi jaamani ning Kragerøbanenist sai kõrvaltee.

Gjerstadi jaamahoonet peetakse üheks paremini säilinud uusklassitsistlikuks jaamahooneks Sørlandsbanenil.

Jaamal on bussiühendus Risøri ja Tvedestrandiga.

Jaamal ei ole personali. Platvorme on 2.

Naaberjaamad on Vegårshei jaam ja Neslandsvatni jaam. Jaama läbivad Kristiansandi ja Oslo vahelised kiirrongid.

Jaama omanik on Jernbaneverket ja liine opereerib Norges Statsbaner.


Eesti Rahvuskultuuri Fond

Eesti Rahvuskultuuri Fond (lühend ERKF) on sihtasutus, mis jagab stipendiume ja toetusi kord aastas – novembris. Sihtasutuse juurde on annetajad moodustanud hulga allfonde.


Taevakivi

"Taevakivi" on Jaan Krossi 1975. aastal ilmunud jutustus.

"Taevakivi" jutustab ühte lugu kolme inimese – Otto Wilhelm Masingu, tema naise Cara ja Kristjan Jaak Petersoni silmade läbi.

Jutustuse keskseks tegevuseks on Masingu taevakivi otsing, selle leidmine ning uurimine. Nimelt on ühe talumehe põllule kukkunud meteoriidi tükikene, mida kogu küla imekiviks peab. Masing, kes on tuntud kui talurahva seast kasvanud haritlane, tahab kindlaks teha, kas nn "imekivi" pole mitte meteoriidi tükikene. Talumees Tõnis avaldas Masingule arvamust, et too kivi kukkus kindlasti tuldpurskavate mägede seest välja – Kross viitab eestlase õpihimulisele iseloomule. Nimelt Masingu Maarahva Nädalalehes oli just olnud artikkel vulkaanidest. Kross kirjeldab seejuures ilmekalt tolleaegse eestlase mitte just tagurlikku ellusuhtumist. Arvatavasti väljendab Kross ka Masingu kaudu ühte selle raamatu olulist mõtet: "Andke sellele rahvale mõtlemismaterjal kätte – tema võib imesid valmis mõtelda."

Teose pöördepunktiks osutub vanameister Masingu ja ennast rahvalaulikuks pidava Petersoni konflikt ja Petersoni lahkumine Masingu kodust. Nimelt laseb Masing Petersonil endale ette kanda oma luuletusi. Vanema generatsiooni loomingu esindaja Masing analüüsib noore hakkaja luuletusi, ning osalt konservatiivsest meelest, teisalt ehk ka kadedusest, laidab Masing Petersoni uuendusliku loomingu maha. Tegemist on generatsioonidevahelise konfliktiga, kus kaotajaks jäi sel korral noorema põlvkonna esindaja.

Veel üheks "Taevakivi" läbivaks teemaks on Cara armumine noorde Kristjan Jaak Petersoni. Tänu armumisele noorde luuletajasse avastas naine endas teise "mina". Cara, kes polnud ennast ammu kellegi jaoks ehtinud, imestas nüüd ennast isegi, otsides välja parimad ja ilusaimad ehted, kleidid. Kui võtta aluseks eespool mainitud konflikt, siis võib-olla Kross tahtiski Cara ja Petersoni vahel toimuvaga näidata Cara kaudu oma poolehoidu uuenduslikele ideedele. Noore inimese pealehakku ja isetegutsemist, ühtlasi ka religioosset ja hullumeelset eneseohverdust sümboliseerib teose lõpustseen – vaatamata tiisikuse süvenemist ennustavale vereköhimisele ja peatselt saabuvale Cara abile, otsustab Peterson algavas paduvihmas lahkuda omal jalul Masingu kodukohast.


Finantsspekulatsioon

Finantsspekulatsioon ehk spekulatsioon on finantsinstrumendi ostmine eesmärgiga see suhteliselt lühikese aja pärast kasumiga maha müüa (lühikeseks müümise korral on tehingute järjekord vastupidine ehk kõigepealt müüakse ning seejärel ostetakse).

Finantsspekulatsioonidega tegelejat nimetatakse spekulandiks ehk kauplejaks.

Spekuleerimist eristatakse investeerimisest, ehkki nende vahel ei ole teravat eraldusjoont (mõlemal juhul ostetakse ja müüakse väärtpabereid). Kõige silmatorkavamaks erinevuseks on ühe tehingu pikkus. Investeeringuid tehakse tavaliselt pikemaks perioodiks.

Erinev on ka riskiaste. Näiteks aktsiainvestor võib eeldada, et aktsiaid pikka aega hoides ta alginvesteeringut ei kaota, sest aktsiaturud tõusevad pikaajalise keskmisena umbes 10...12 protsenti aastas. Spekulandil selline eelis aga puudub. Lisaks võib aktsiainvestori eesmärgiks olla vaid dividendide teenimine. Spekulanti huvitab aga eelkõige väga raskesti ennustatav finantsinstrumendi hinna lühiajaline liikumine.

Spekuleerimist peetakse negatiivseks nii isikliku käitumise kui ka reaalmajanduse tõsise kahjustamise tõttu.


Sákis Rouvás

Anastásios Rouvás (kreeka Αναστάσιος "Σάκης" Ρουβάς, sündinud 5. jaanuaril 1972 Mandoukionis Kérkyra saarel Kreekas), esinejanimedega Sákis Rouvás ja Sákis, on populaarne kreeka laulja, näitleja ja telesaatejuht.

Rouvás on ühks Kreeka paremaid poplauljaid, kes on tuntud seksika välimuse, hästi viimistletud lavaetenduste ja muusikavideote poolest. Rouvásel on väga suur fänkond. Ta on üks suurema müügieduga Kreeka poplauljaid, kelle plaate on müüdud hinnanguliselt kaks miljonit. Sákis Rouvás aitas populariseerida Läänemaade popmuusika elemente kreeka muusikas 1990. aastate alguses. Kõik Rouváse albumid on saavutanud kuldplaadi või kõrgema staatuse.

1990. aastate keskel saavutas Sákis mõningase tuntuse Kreeka naaberriikides. Rahvusvahelise publiku ette pääses Rouvás 2002. aastal produtsent Desmondi Childi abiga. Rahvusvahelise tuntuse saavutas 2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kus ta esindas Kreekat lauluga "Shake It" ning saavutas sellega kolmanda koha. 2006. aastal oli ta Eurovisiooni lauluvõistluse õhtujuht. 2005. aastal võitis Rouvás maailma muusikaauhinna kui maailma kõige suurema müügieduga loominguga Kreeka artist. Sellega oli Rouvás alles kolmas Kreekas elav ja töötav artist ja ka esimene meesartist, kes selle auhinna on saanud.


Bridgeport

Bridgeport on linn USA-s, Connecticuti osariigi rahvaarvult suurim linn ja Fairfieldi maakonna keskus. Linn asub Long Islandi väina ääres.

Linnas asub Bridgeporti Ülikool ja osariigi ainuke loomaaed Beardsley Zoo.


Emakeel

Emakeel on esimene keel, mille omandamist alustab inimene pärast sündimist.

Emakeel oleneb inimese vanematest või keelekeskkonnast, kus ta üles kasvab. Emakeele omandamist alustatakse suhtlemisel ema ja isaga. Seega saab emakeel alguse kodust ja kõige lähedasematest inimestest, kes last ümbritsevad. See on inimese esimene õpitud keel, mis rajab vundamendi tulevikus õpitavatele teistele keeltele. Seejuures on emakeel suuresti ka esimene sõnadest koosnevate lausete tervikmõtte ehk verbaalse teabe edastamise viis, mis valmistab ette tulevases elus isiku ääretult olulist oskust – eneseväljendusvõimet ja empaatiat.

Kakskeelsuse ja mitmekeelsuse puhul on kasutatud ka terminit "esimene keel", defineerides seda kui keelt, mida kasutaja enda arvates kõige paremini oskab, kuid mis ei ühti tegelikult mõistega "emakeel".

2000. aastast tähistatakse UNESCO algatusel 21. veebruaril rahvusvahelist emakeelepäeva. Selle ajendiks olid 1952. aasta sündmused tollal veel Pakistaniga ühte riiki kuulunud Bangladeshis, kus hukkusid mitmed üliõpilastest meeleavaldajad, kes nõudsid bengali keele kuulutamist üheks Pakistani riigikeeleks.


Nurme tänav (Tartu)

Nurme tänav on tänav Raadi-Kruusamäe linnaosas. Tänav algab Puiestee tänavalt ja kulgeb kuni linna piirini, kus ristub Vahi tänavaga. Tänava pikkus on 1 km.

Tänav kandis kuni 30. juunini 1932 nime Põllu tänav (Feldstraße), kuid Tartu Ülikooli 300-aastase juubeli puhul nimetati vanalinnas asuv Munga tänav ümber Peeter Põllu tänavaks eestikeelse ülikooli ühe rajaja Peeter Põllu auks. Seetõttu nimetati Raadil asuv Põllu tänav Nurme tänavaks.

Peeter Põllu tänav nimetati 14. oktoobril 1949 ümber Pioneeri tänavaks. Raadil olevat Nurme tänavat enam tagasi ei nimetatud.


Nurme tänav

Nurme tänav Adavere alevikus Nurme tänav Abja-Paluojal Nurme tänav Ambla alevikus Nurme tänav Antslas Nurme tänav Aruküla alevikus Nurme tänav Aseri alevikus Nurme tänav Avinurme alevikus Nurme tänav Elvas Nurme tänav Erra alevikus Nurme tänav Haapsalus Nurme tänav Halliste alevikus Nurme tänav Jõgeval Nurme tänav Järva-Jaani alevis Nurme tänav Kallastel Nurme tänav Kambja alevikus Nurme tänav Kanepi alevikus Nurme tänav Karksi-Nuias Nurme tänav Kehras Nurme tänav Kiviõlis Nurme tänav Kobela alevikus Nurme tänav Koeru alevikus Nurme tänav Kohila alevis Nurme tänav Kohtla-Nõmme alevis Nurme tänav Kose alevikus Nurme tänav Kuressaares Nurme tänav Käru alevikus Nurme tänav Lehtse alevikus Nurme tänav Loksal Nurme tänav Mehikoorma alevikus Nurme tänav Misso alevikus Nurme tänav Mustvees Nurme tänav Mõisakülas Nurme tänav Märjama alevis Nurme tänav Nõo alevikus Nurme tänav Narva-Jõesuus Nurme tänav Otepääl Nurme tänav Paides Nurme tänav Põltsamaal Nurme tänav Põlvas Nurme tänav Pärnus Nurme tänav Raasiku alevikus Nurme tänav Rakveres Nurme tänav Raplas Nurme tänav Räpinas Nurme tänav Saku alevikus Nurme tänav Suure-Jaanis Nurme tänav Sõmerpalu alevikus Nurme tänav Sõmeru alevikus Nurme tänav Taebla alevikus Nurme tänav Tallinnas Nõmmel Nurme tänav Tamsalus Nurme tänav Tartus Nurme tänav Toila alevikus Nurme tänav Torma alevikus Nurme tänav Tsirguliina alevikus Nurme tänav Tõrvas Nurme tänav Valgas Nurme tänav Vasalemma alevikus Nurme tänav Viiratsi alevikus Nurme tänav Viljandis Nurme tänav Võhmas Nurme tänav Väike-Maarja alevikus Nurme tänav Vändra alevis


Veski tänav (Tartu)

Veski tänav on tänav Tartu kesklinnas ja Tähtvere linnaosas. Tänav algab Jakobi tänavalt ja lõpeb Julius Kuperjanovi tänaval ning tänava pikkus on umbes 800 m. Tänava nimi tuleneb 19. sajandil selle tänava ääres asunud Tähtvere mõisa tuuleveskist.

Eesti NSV perioodil kandis see tänav nime Nikolai Burdenko tänav (nimetatud arst Nikolai Burdenko järgi).

Veski tänaval on elanud Karl Ernst von Baer, Juri Lotman, Eino Krall, Dmitri Uljanov, Karl August Hermann, Dmitri Kudrjavski.


Põllu tänav

Põllu tänav Abja-Paluojal Põllu tänav Adaveres Põllu tänav Amblas Põllu tänav Antslas Põllu tänav Aravetel Põllu tänav Ares Põllu tänav Arukülas Põllu tänav Audrus Põllu tänav Avinurmes Põllu tänav Elvas Põllu tänav Erras Põllu tänav Haapsalus Põllu tänav Hagudis Põllu tänav Haljalas Põllu tänav Hallistes Põllu tänav Harkus Põllu tänav Hälvatis Põllu tänav Iisakus Põllu tänav Irus Põllu tänav Järva-Jaanis Põllu tänav Järvakandis Põllu tänav Jõgeval Põllu tänav Jõhvis Põllu tänav Kadrinas Põllu tänav Kaismal Põllu tänav Kallastel Põllu tänav Kambjas Põllu tänav Karksi-Nuias Põllu tänav Keavas Põllu tänav Kehras Põllu tänav Kehtnas Põllu tänav Keilas Põllu tänav Kiilis Põllu tänav Kilingi-Nõmmes Põllu tänav Kiltsis Põllu tänav Kiviõlis Põllu tänav Kodilas Põllu tänav Koerus Põllu tänav Kohilas Põllu tänav Kohtla-Järvel Põllu tänav Kolga-Jaanis Põllu tänav Kose külas Põllu tänav Kosel Põllu tänav Kose-Uuemõisas Põllu tänav Krootusel Põllu tänav Kuusalus Põllu tänav Käinas Põllu tänav Kärdlas Põllu tänav Kärus Põllu tänav Käsmus Põllu tänav Kõidamas Põllu tänav Kõpus Põllu tänav Kõrgessaares Põllu tänav Lagedil Põllu tänav Lehtses Põllu tänav Leisis Põllu tänav Lemmetsas Põllu tänav Leppneemes Põllu tänav Lihulas Põllu tänav Lohusuus Põllu tänav Luigel Põllu tänav Lüganusel Põllu tänav Mehikoormas Põllu tänav Mustlas Põllu tänav Mustvees Põllu tänav Märjal Põllu tänav Märjamaal Põllu tänav Mõisakülas Põllu tänav Narvas Põllu tänav Nõmme külas, Käina vallas, Hiiumaal Põllu tänav Oisus Põllu tänav Olustveres Põllu tänav Orissaares Põllu tänav Otepääl Põllu tänav Paides Põllu tänav Paikusel Põllu tänav Paldiskis Põllu tänav Paliveres Põllu tänav Palmses Põllu tänav Päides Põllu tänav Pärnamäel Põllu tänav Rakveres Põllu tänav Räpinas Põllu tänav Säreveres Põllu tänav Tallinnas Põllu tänav Tartus Põllu tänav Virtsus Põllu tänav Viljandis


Herman Jensen Bohn

Herman Jensen Bohn (ka Hermann Johann von Bohn; vene keeles Герман-Иоганн Бонн; Герман Иванович де Бон, Герман Йенсен де Бохн; 1672 Rønne, Taani – 7. juuni 1743 (vkj.) Tallinn) oli taani sõjaväelane Venemaa Keisririigi teenistuses.


Aleksander Teder

Aleksander Teder (3. veebruar 1903 Pihkva – 1. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kadett).

Tedre isa töötas Pihkva Kadetikorpuses. Seetõttu evakueerus pere 1918. aastal Pihkvast Saksa vägede eest Kaasanisse. Pere tuli 1921. aastal Eestisse tagasi (pereliikmed opteerusid Eesti kodakondsusse). Aleksander astus 1923. aastal sõjakooli ning ühines teisel õppeaastal jalaväerühmaga.

Teder langes 1. detsembri riigipöördekatse ajal Tondi kasarmute kommunistide poolt vallutamise katse ajal. Mässus langenute ühine matusetalitus toimus 4. detsembril 1924. aastal Tallinna Kaarli kirikus. Kirstud viidi vankritel mööda Kaarli puiesteed Vabaduse väljakule. Sealt viidi osa kirste (ka Tedre oma) Balti jaama ning sealt rongiga Tartusse.

Teder maeti 5. detsembril 1924. aastal Tartu sõjaväekalmistule. Tema haual on Vabadusristi kujutisega lubjakivist maapinnaga tasa olev plaat (see on üks väheseid seda tüüpi säilinud algseid plaate). Hauaplaat säilis omal kohal läbi terve Nõukogude aja, ehkki kalmistule maeti ka Nõukogude sõjaväelasi.


Aleksander Kalamees

Aleksander Kalamees (19/31. juuli 1897 Vastse-Antsla vald, Võrumaa – 8. juuni 1987 Tartu) oli eesti kehakultuuripedagoog.


Heegelnõel

Heegelnõel on konksuga käsitöövahend, mille abil heegeldatakse.

Heegelnõelu on mitmesuguse jämedusega ja mitmesugusest materjalist (puust, luust, terasest, alumiiniumist, tselluloidist, plastmassist). Tüüpiline heegelnõel on 15–20 sentimeetrit pikk. Heegelnõela otsas on terava otsa, kuid kumera peaga konks, millele eelneb varres väike õnarus.


3-bensülideenftaliid

3-bensülideenftaliid (inglise keeles 3-Benzylidenephthalide) on kasulik vahelüli karbotsükliliste ja heterotsükliliste ühendite sünteesil.

Keemiline valem C₁₅H₁₀O₂. Molekulmass 222,2387 g/mol.

3-bensülideenftaliid on bioloogilistes testides näidanud sarnast aktiivsust nagu ravimtaimes Porteri memmjuures sisalduv (Z)-ligustiliid. Nimetatud ravimtaime kasutatakse peavalude, aneemia, ebaregulaarse menstruatsiooni ravis.


Püroklastiline kivim

Püroklastiline kivim on püroklastidest koosnev vulkaaniline kivim.

Püroklastiliste kivimite hulka kuuluvad näiteks tuff ja ignimbriit.


Karkiniti laht

Karkiniti laht on Musta mere laht. See eraldab Krimmi ülejäänud Ukrainast. Laht on läänes ühenduses ülejäänud Musta merega.

Laht on nime saanud vanakreeka koloonia Kerkinitise (Κερκινίτης) järgi, mis asus tänapäeva Jevpatoria kohal.

Lahe pikkus on umbes 120 km, sügavus lääneosas kuni 36 m, idaosas kuni 10 m.

Lahe põhjaosas on Džarõlgatši laht, mida eraldab ülejäänud Karkiniti lahest Džarõlgatši saar, mis on kogu Musta mere suurim saar (eri andmetel 56 kuni 62 km²). Saar on 42 km pikk ja vaid mõni kilomeeter lai luideteriba. Karkiniti lahe kirdeosa on tuntud Perekopi lahena.

Lahe ida- ja lõunakallas kuulub Krimmi, põhjakallas Hersoni oblastisse.

Karkiniti lahe ääres asuvad Skadovsk ja Lazurne (põhjakaldal), Armjansk ja Krasnoperekopsk (idakaldal) ning Rozdolne ja Tšornomorske (lõunakaldal).

Karmidel talvedel laht jäätub.


Arorae

Arorae on atoll Mikroneesias, lõunapoolseim Gilberti saartest.

Saare pindala on 9,5 km². Aastal 2000 elas seal 1225 inimest. Atoll on madal.

Arorae kuulub Kiribatile.


Ignimbriit

Ignimbriit on lõõmpilvest väljasettinud püroklastidest moodustunud vulkaaniline kivim.

Kivimi nimetas 1935. aastal nii Uus-Meremaa geoloog Peter Marshall. Algul nimetati ignimbriidiks vaid tulikuumade püroklastide kokkukleepumisel või "keevitumisel" tekkinud kivimit (eesti keeles on kasutatud ka terminit "keevistuff"). Tänapäeval sellist piirangut enam ei ole ning ignimbriidiks nimetatakse kõikvõimalikke lõõmpilvest ehk püroklastilisest voolust maha jäänud kivistunud setteid. Ignimbriiti kirjeldati esimest korda Alaskal Katmai vulkaani juures.

Ignimbriit võib olla mitmesuguse keemilise koostisega. Teada on nii basaltseid kui ka ränirikkaid rüoliitse koostisega ignimbriite. Ignimbriidist moodustuvad ignimbriitkatted, mille pindala võib ulatuda tuhandetesse ruutkilomeetritesse. Kõige suurema pindalaga ignimbriitkatted moodustuvad tavaliselt datsiitse ja rüoliitse koostisega ignimbriidist. Selliste ignimbriitkatete tekkimine on seotud väga võimsate plahvatuslike vulkaanipursetega. Näiteks 28 miljoni aasta eest moodustus praeguse USA Colorado osariigi alal 4800 km³ mahuga kivimkeha, mida tuntakse Fish Canyoni tufina. Selle purske käigus moodustus La Garita kaldeera. Ajaloolise aja võimsaim vulkaanipurse on Indoneesias 1815. aastal toimunud Tambora purse, mis tekitas 30 km³ vulkaanilist materjali.


Monk

"Monk" on Ameerika Ühendriikide telesari, mille idee autor on Andy Breckman ja nimiosa mängib Tony Shalhoub.

"Monki" hakati tootma 2002. aastal ja viimane, kaheksas hooaeg valmis 2009. aastal.

Eestis hakkas TV3 telesarja näitama 2003. aastal.


Vladimir Meštšerski

Vürst Vladimir Pavlovitš Meštšerski (vene keeles Владимир Павлович Мещерский; 26. jaanuar (vana kalendri järgi 14. jaanuar) 1838 Peterburi – 23. juuli (vana kalendri järgi 10. juuli) 1914 Tsarskoje Selo) oli vene aadlik, kirjanik ja publitsist, tsaar Aleksander II kammerteener ja vanameelse suunitlusega ajalehe Graždanin väljaandja.

Ta oli tuntud ajaloolase Nikolai Karamzini tütrepoeg.


Will You Be There (Jeanette Biedermanni laul)

"Will You Be There" on teine singel Jeanette Biedermanni albumilt "Enjoy!". Laulu kirjutasid Frank Johnes ja Tom Remm ja Wonderbra ning produtseeris Cobra. Singel anti Saksamaal välja 12. veebruaril 2001.


2-fenetüülbensoehape

2-fenetüülbensoehape (inglise 2-phenethylbenzoic acid) ehk 2-bibensüülkarboksüülhape (2-Bibenzylcarboxylic acid) on orgaaniline hape, mille keemiline valem on C₁₅H₁₄O₂.

Molekulmass on 226,275 g/mol.

Ühend leiab kasutamist amitriptüliini sünteesil.


Jevgeni Novikov (jalgpallur)

Jevgeni Novikov (sündinud 28. juunil 1980 Narvas) on Eesti endine jalgpallur (kaitsja, poolkaitsja). Ta on Eesti koondises pidanud 13 kohtumist ja löönud kaks väravat.

Peale tegevjalgpalluri karjääri lõpetamist asutas ta koos Andrei Stepanoviga jalgpalliagentuuri Nesta Sport Group OÜ.


Eesti naiste jalgpallikoondis

Eesti naiste jalgpallikoondis on Eesti jalgpalluritest koosnev riigi esindusnaiskond, mille liikmed valib välja koondise peatreener ning mida haldab Eesti Jalgpalli Liit (EJL). Enim väravaid (40) on löönud Anastassia Morkovkina.


Dehüdrokloreerimine

Dehüdrokloreerimine on keemiline reaktsioon, mille tulemusena eemaldatakse ühendist vesinik ja kloor või vesinikkloriid.

Dehüdrokloreerimise näitena on toodud 1,2-dikloroetaani lagundamine vinüülkloriidiks ja vesinikkloriidiks.

CH₂ClCH₂Cl → CH₂=CHCl + HCl


Olga Zaitseva

Olga Aleksejevna Zaitseva (vene keeles Ольга Алексеевна Зайцева, sündinud 16. mail 1978 Moskvas) on Venemaa laskesuusataja, Venemaa teeneline meistersportlane, kahekordne olümpiavõitja (2006, 2010) ja kolmekordne maailmameister (2005 ja 2009).

Zaitseva alustas laskesuusatajakarjääri 1994. aastal. 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos tuli ta teatesõidus olümpiavõitjaks. Maailmameistrivõistlustel on Zaitseva osalenud 13 korda ja võitnud kokku kaheksa medalit, millest kolm on saadud 2005. aasta MM-il Hochfilzenis. Siis võitis ta igat värvi medaleid: kulla teatesõidus, hõbeda 7,5 km sprindis ja pronksi jälitussõidus. Lisaks võitis ta hõbemedali samal aastal Hantõ-Mansiiskis peetud segateatesõidus.

2009. aasta maailmameistrivõistlustel Pyeongchangis täiendas Zaitseva oma medalikollektsiooni veel nelja medali võrra, kui võitis kuldmedalid ühisstardiga sõidus ja teatesõidus ning pronksmedalid sprindis ja jälitussõidus.

Maailma karikasarjas on Zaitseva võitnud (seisuga 23. veebruar 2009) seitse etappi, olnud kuus korda teine ja seitse korda kolmas.

Zaitseva mõisteti 2017. aastal dopingu kasutamises süüdi. Lisaks määrati talle eluaegne võistlemiskeeld ja tühistati sooritused alates 2014. aastast.

Zaitseva on avaldanud valmisolekut sõdida Vene Föderatsiooni eest Ukrainas.


Maksim Paponov

Maksim Paponov (sündinud 11. juunil 1990) on eesti jalgpallur.

Tema eelmised klubid olid JK Sillamäe Kalev, JK Tallinna Kalev ja Tallinna FC Levadia.

2009. aasta esimesel poolel kuulus Bulgaaria klubide Mezdra Lokomotiv ja Sofia CSKA ridadesse, kus mängis nende reservmeeskondades.

Oli varem 2008. aastal tegevuse lõpetanud FC TVMK mängija ning on mänginud Eesti U19 jalgpallikoondises.

2014. aasta mai alguses määras Eesti Jalgpalli Liit seoses kihlveopettustega Paponovile esialgu kuni 31. detsembrini 2014 kehtiva jalgpallis tegutsemise keelu.


Arash

Arash Labaf (pärsia keeles آرش لَبّاف Ārš Labbf; sündinud 23. aprillil 1977 Teheranis) on Iraani-Rootsi laulja, tantsija, meelelahutaja ja produtsent. Ta on pärslane, kes elab Rootsis Malmös.


Päikesekalender

Päikesekalender tuleneb Maa liikumisest ümber Päikese jagades aastaringi kaheksaks osaks või tsükliks.

Selle kalendri järgi algab aasta 4. või 5. veebruaril ja jaotub 24 kahenädalaseks ajaperioodiks. Päikesekalender peegeldab looduses toimuvat arengut ja kõike elavat mõjustava hinguse-qi muutumist. Selline kalender oli vajalik eelkõige põllumeestele, kuid samaaegselt kasutati seda ka ennustuste ja prognooside tegemiseks.

Üleminek koriluselt, kalastuselt ja küttimiselt maaharimisele tõi kaasa ülemineku kuukalendrilt päikesekalendrile. Seda võib pidada esimeseks kalendrireformiks. Reformi kestust võiks mõõta maaviljeluse Egiptusest Eestisse jõudmise ajaga ja oli pigemini revolutsioon kui reform.

Päikesekalendri tähtsaimad päevad on talvine pööripäev, kevadine võrdpäev, suvine pööripäev ja sügisene võrdpäev. Need päevad jagavad kalendriringi ehk aasta neljaks veerandaastaks. Ülejäänud neli tähtpäeva poolitavad aastaveerandeid. Suvisel pööripäeval on päikese tõusu ja loojangu suunad kõige põhjapoolsemad, öö kõige lühem ja päev kõige pikem. Kevadise ja sügisese võrdpäevsuse ajal tõuseb päike idast ja loojub läände, öö ja päev on ühepikkused. Talvisel pööripäeval on päikese tõus ja loojang kõige lõunapoolsem, öö on kõige pikem ja päev kõige lühem. Kui moodustada maastikul kividest või postidest ring ja märkida ära kohad, kus päike tõusis ja loojus suvisel pööripäeval, kevadise ja sügisese võrdpäevsuse ajal ning talvisel pööripäeval, ning saadud ringi osad veel kord poolitada, saame maastikule märgitud kaheksaosalise päikesekalendri.

Päikesekalendris ei saanud kunagi tekkida kalendritriivi, sest aega ei arvestatud päevade lugemisega aasta jooksul, vaid ajaarvestus toimus päikese tõusu ja loojangu vaatlemise järgi või päikesevalguse tekitatud varju pikkust jälgides. Kui ühel aastal päikesekalendri märgid täpselt maha märkida võib nende järgi suhteliselt täpselt aega arvestada väga pikka aega. Juliuse kalendri triiv tekkis sellest, et aega hakati arvestama päevade lugemisega ja ära jäeti kalendri täpsustamine päikese viseerimise meetodil.

Pööripäeva paiku – 20. märtsil, 21. juunil, 23. septembril, 21. detsembril – süüdati Šotimaal, Iirimaal ja Briti saarte teistes osades suured lõkked – just nagu Päikese käändest sõltuvad interpunktsioonimärgid. See rituaal püsis 19. sajandi keskpaigani. Lõkked süüdati ka neljal päeval, mil Päikese põhja- või lõunapoolne kääne oli 16,3°. See kääne fikseeris kuupäevad – praeguse Gregoriuse kalendri järgi ligikaudu 4. veebruari, 6. mai, 8. augusti ja 8. novembri –, mil päikeseseisakutest ja võrdpäevsustest oli möödunud üks kaheksandik aastat.

Ka Eesti rahvakalendri tähtsamad päevad jäävad nende kuupäevade lähedusse. Ka Eesti folkloorist võib leida üleskirjutusi päikese vaatlemisel põhineva ajaarvestuse kohta. Näiteks kirjeldab Simeon Aasa ajalehe Võitlev Sõna 1982. aasta 13. novembri numbris oma noorpõlvemälestusi järgmiselt: "Igas külas oli mõni suurem puu või kivi, mille juures seistes näitas vanem ja agaram külaelanik, kust tõuseb uuel aastal, kust pööripäeval päike. Orientiiriks oli kaugemal kasvav metsatukk või puu.


Aysel Teymurzadə

Ta valiti İTV poolt Aserbaidžaani esindajaks 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusele, mis toimus Venemaa pealinnas Moskvas. Koos Iraani-Rootsi laulja Arashiga esitasid nad duetina loo "Always", mis sai kolmanda koha 207 punktiga. Aysel oli esimene naislaulja, kes on riiki Eurovisiooni lauluvõistlusel esindanud.


Friedrich Kruse

Friedrich Karl Hermann Kruse (21. juuli 1790 Oldenburg – 3. august 1866 Leipzig) oli baltisaksa ajaloolane ja publitsist.

Õppis Leipzigis.

Õpetas Breslau gümnaasiumis, 1821. aastast oli Halle Ülikooli antiik- ja keskaja ajaloo ning geograafia professor ja aastail 1828–1853 Tartu Ülikooli ajalooprofessor, Õpetatud Eesti Seltsi asutajaliige.

1836. aastal avaldas ta teooria, et Venemaa valitsejatesoo Rjurikovitšite asutaja Rjurik oli pärit Jüütimaalt.

1840. aastal tegi arheoloogilisi kaevamisi Irboska lähedal Pihkva kubermangus, kus kaevati lahti 5 hauakääbast (kurgaani).


De Toppers

De Toppers on Hollandi ansambel.

Ansambel on asutatud 2005. aastal ja on Hollandis väga populaarne.

De Toppers esindas Hollandit 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Moskvas lauluga "Shine". Oma poolfinaalis saadi 17. koht ega pääsetud finaali.


Agroökoloogia

Agroökoloogia ehk põllumajandusökoloogia ehk agraarökoloogia on ökoloogia (ja ühtlasi rakendusökoloogia) haru, mis tegeleb agroökosüsteemide ja laiemalt ökosüsteemide majandamise uurimisega.


Maaema mess

Maaema mess on alates 1994. aastast toimunud traditsiooniline, keskkonnasõbralik ja maaelu propageeriv ürituste sari, mille hulka kuuluvad konverents, kultuuriprogramm ja näitusmüügid.

Maaema messi prioriteediks on olnud propageerida elutervet keskkonda ning inimese ja looduse vaheliste suhete alalhoidmist, samuti tuua esile maaelu igipõliseid traditsioone.

Maaema messi peakorraldaja on alates 1994. aastast Helve Laksberg, kes juhib Maaema mittetulundusühingut. Messi toimkond koosneb seitsmest nõukogu liikmest. Alates 2015. aastast korraldab Maaema MTÜ eri huvirühmadele oma messi teemaliste dokumentaalfilmide tegemist.

1995. aastast on nimi "Maaema mess" patenteeritud kaubamärk ja kuulub Helve Laksbergile.


Richard Villems

Richard Villems (sündinud 28. novembril 1944 Pärnus) on eesti geneetik, Tartu Ülikooli professor, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1987), Eesti Teaduste Akadeemia president 2004–2014.


Jaransk

Jaransk on linn Venemaal Kirovi oblastis, Jaranski rajooni keskus. Asub Jarani jõe ääres 180 km Kirovist edelas.

Jaransk rajati venelaste kindlusasulana 1584. või 1591. aastal maride maale. 1780 sai linnaõigused.

Linnal on raudteeühendus Joškar-Olaga.


5-dibensosuberenoon

5-dibensosuberenoon (inglise keeles 5-Dibenzosuberenone) või 5H-dibenso[a,d]tsüklohepteen-5-ool (5H-dibenzo[a,d]cyclohepten-5-one) või dibensosuberenoon (Dibenzosuberenone) on karbotsükliline ühend, mis leiab kasutamist mitmesuguste ühendite sünteesil, millega ravitakse depressiooni (tritsüklilised antidepressandid – amitriptüliin, imipramiin), migreeni, düspepsiat, soole ärritussündroomi.

Keemiline valem C₁₅H₁₀O. Molekulmass 206,2393 g/mol.


Kromatofoor

Mõnedel loomadel esinev kromatofooride võime närvisüsteemi vahendusel muuta keskkonna suhtes värvitugevust on loomade oluline kaitsekohastumus (varjevärvus).


Farquhari saared

Farquhari saared on Seišellidele kuuluv korallsaarte rühm India ookeanis. Farquhari saared moodustavad osa Korallisaartest.

Farquhari saared asuvad umbes 700 km kaugusel Seišellide pealinnast Victoriast edelas ning umbes 400 km kaugusel Madagaskarist kirdes. Saarte kogupindala on alla 11 km².

Farquhari saarterühma moodustavad Saint Pierre'i saar, Farquhari atoll (koosneb kahest suuremast ja 8 väiksemast saarest), Providence'i atoll (koosneb Providence'i ja Cerfi saarest) ja veealune Wizardi riff.

Asustatud on ainult Farquhari atolli põhjasaar ja Providence'i saar.

Farquhari saartel elab endeemse liigina ämblik Farqua quadrimaculata.


Grignardi reaktsioon

Seda reaktsiooni uuris prantsuse keemik François Auguste Victor Grignard Philippe A. Barbier juhendamisel (Nancy Ülikool, Prantsusmaa) ja sai selle eest 1912. aasta Nobeli auhinna keemias.

Grignardi reaktsiooni kasutatakse laialt nii tööstuses kui ka laborites vajalike keemiliste ühendite sünteesimiseks. Grignardi reaktiivid on sarnased liitiumorgaaniliste ühenditega, mõlemat liiki reaktiivid on tugevad nukleofiilid ja saavad moodustada uusi süsinik-süsinik (-C-C-) sidemeid.


Gregorius II

Gregorius II (ka Gregorius Junior; 669 – 11. veebruar 731) oli paavst 715–731. Ta oli 89. paavst.

Gregorius oli pärit Roomast. Ta oli patriitsi Marcelluse ja tema naise Honesta (Onesta) poeg. Savelli suguvõsa peab teda pärimuse järgi oma kaugeks sugulaseks. Ta oli esimene roomlane pärast Benedictus II-t, kes sai paavstiks.

Gregorius õppis paavstlikus kirikukoori õppeasutuses. Ta ordineeriti paavst Sergius I ajal alamdiakoniks. Temast sai varahoidja (sacellarius) ja raamatukoguhoidja. Ta osales diakonina (kardinaldiakon) paavst Constantinuse kaaskonna koosseisus visiidil Konstantinoopolisse aastatel 710–711.

Mõnede allikate järgi oli ta benediktiini munk.


Dan Quayle

Dan Quayle (õieti James Danforth Quayle; sündinud 4. veebruaril 1947 Indiana osariigis Indianapolises) on Ameerika Ühendriikide poliitik, 1989–1993 asepresident George H. W. Bushi ametiajal.

Ta valiti esindajatekotta 1976. ja senatisse 1986. aastal.

6. veebruaril 1992 käis ta lühivisiidil Tallinnas.


No More Tears (Jeanette Biedermanni laul)

"No More Tears" on Jeanette Biedermanni teine singel albumilt "Delicious". See anti Saksamaal välja 25. veebruaril 2002. Loo kirjutasid Jeanette Biedermann, Wonderbra, Frank Johnes ja Martin Martinsson ning produtseeris Thorsten Brötzmann.


Eesti jalgpallikoondislaste loend

Eesti jalgpallikoondislaste loend on nimekiri Eesti koondises mänginud jalgpalluritest, nende tegevusaastatest, osaletud kohtumistest ja löödud väravatest. Nimekiri on sorditav nimede, aastate, mängude ja väravate kaupa.

Viimati uuendatud pärast 12. jaanuaril 2024 peetud mängu Rootsiga.

__TOC__


Eesti kütiväed

Eesti kütiväed ehk Eesti Punased Kütid (vene keeles Красные эстонские стрелки, Эстонская Красная армия) olid Venemaa kodusõjas ja Eesti Vabadussõjas võidelnud eestlastest koosnenud Punaarmee väeosad.

1917. aastal Eestis moodustatud Eesti Punakaart võitles ka aastatel 1917–1918 Saksa okupatsioonivägedega Eestis.


3-(dimetüülamino)propüülkloriid

3-(dimetüülamino)propüülkloriid (inglise keeles 3-(dimethylamino)propyl chloride) või on keemiline ühend, mida kasutatakse amitriptüliini ja mõningate vähivastaste ravimite sünteesil.

Keemiline valem C₅H₁₂ClN. Molekulmass 121,6085 g/mol.


Korallisaared

Korallisaared ehk Outer Islands on Seišellidele kuuluvad korallsaared India ookeanis.

Korallisaared hõlmavad Seišellide kesk- ja lõunaosa, ulatudes peasaarest Mahést umbes 1150 km kaugusele. Saared ei kuulu ühtegi Seišellide ringkonda.

Paljud saarterühma kuuluvatest saartest on atollid. Saared on madalad ning väheviljaka pinnasega. Magedat vett leidub vähe.

11 saart on asustatud; suurim asustus on Coëtivy saarel. Korallisaarte kogupindala on 211,3 km², mis moodustab Seišellide pindalast 46%. Rahvaarv moodustab Seišellide rahvaarvust aga vaid 2%.

Korallisaarte hulka võidakse lugeda ka Mauritiusele kuuluvad Agalega saared ja Prantsusmaale kuuluv Glorieuses.