Kaagvere mõis

Kaagvere mõis (saksa keeles Kawershof) oli mõis Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisasüda Kastre valda Pupe külla.


Babīte linnamägi

Babīte linnamägi (ladina keeles castrum Babath) oli linnus semgalite Upmale maakonnas, praegu asub Lätis Jūrmala linnas Bražciemsi linnaosas.

Babīte linnus hoidis kontrolli all Lielupe veeteed ja jõe äärest sisemaale viivat teed. Ovaalse linnamäe suurus oli 10 × 20 meetrit. Pärast Mežotne muinaslinnuse vallutamist said ristisõdijad enda kätte ka Babīte. Aastal 1219 ehitasid ristisõdijad sinna Babate või Püha Maarja kindluse. Aastal 1228 ründasid kuralased koos semgalitega Dünamünde kloostrit, põletades ühtlasi maha ka vastse kindluse.

Linnamägi kannab ka Poolamäe nime (Poļu kalns), sest Poola-Rootsi sõja ajal 1600–1629 paiknesid seal Rzeczpospolita väed.


Paderno Franciacorta

Paderno Franciacorta on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Paderno Franciacortas.

182 meetri kõrgusel merepinnast asuva Paderno Franciacorta asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.


Orzivecchi

Orzivecchi on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Orzivecchis.

91 meetri kõrgusel merepinnast asuva Orzivecchi asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.


Ome

Ome on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Omes.

231 meetri kõrgusel merepinnast asuva Ome asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.


Nuvolera

Nuvolera on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Nuvoleras.

165 meetri kõrgusel merepinnast asuva Nuvolera asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.


Nuvolento

Nuvolento on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Nuvolentos.

176 meetri kõrgusel merepinnast asuva Nuvolento asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.


Muscoline

Muscoline on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Muscolines.

272 meetri kõrgusel merepinnast asuva Muscoline asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.


Monticelli Brusati

Monticelli Brusati on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Monticelli Brusatis.

283 meetri kõrgusel merepinnast asuva Monticelli Brusatia asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.


Kaapkübar

Kaapkübar (Saaremaal lakk) on endisaegne kõrge rummuga ja vildist tehtud peakate. Kaapkübarat kandsid mehed pidulikel sündmustel.

Eestist on teateid kaapkübarast alates 17. sajandist.


Kaapotkleit

Kaapotkleit on kleit, millel on pikad varrukad, liibuv pihaosa ja kroogete või voltidega seelikuosa.

Eestis kanti sellist kleiti 19. sajandi teisel poolel Põhja-Eestis, vähem Lääne-Eestis.

Käsitöömeister Anu Randmaa sõnul tuli kaapotkostüüm moodi 19. sajandi Inglismaal, Eesti kaapotrõivad said alguse Euroopa moe mugandamisest kohalike võimaluste ja oskustega. Vabariigi aastapäeva vastuvõtul 2019. aastal kandis kaapotkleiti Eesti president Kersti Kaljulaid.


Kaapotkuub

Kaapotkuub on naiste villasest riidest ülerõivas, mis on vöökohal läbilõikega, pihaosas liibuv ja allosas kroogete või voltidega.

Kaapotkuub oli algul levinud linnamoes. Eesti talunaiste moodi tuli see linnamoest 19. sajandi teisel poolel.


Eesti Ülikoolide Kirjastus

Eesti Ülikoolide Kirjastus on 2013. aastal loodud erakirjastus Tartus.

Kirjastatakse kõrgkoolide õpikuid ja õppevahendeid, konverentsikogumikke, ajakirju, sariväljaandeid jne.


Nitriilid

Nitriilid on −C≡N funktsionaalrühma sisaldavad orgaanilised ühendid. Kirjanduses kasutatakse nitriiliga vaheldumisi eesliidet tsüano-. Nitriilid leiduvad paljudes kasulikes ühendites nagu näiteks metüültsüanoakrülaat, mis sisaldub superliimis, ja nitriilbutadieenkummi, nitriile sisaldav polümeer, mida kasutatakse lateksivabades laboratoorsetes ja meditsiinilistes kinnastes. Mitut nitriilirühma sisaldavaid orgaanilisi ühendeid nimetatakse tsüanosüsinikeks. Anorgaanilisi −C≡N sidet sisaldavaid rühmi nimetatakse tsüaniidideks, mitte nitriilideks. Kuigi nii tsüaniide kui ka nitriile saab toota tsüaniidsooladest, ei ole nitriilid kaugeltki nii mürgised.


Ilokod

Ilokod (varasem eestikeelne nimetus ilokid) on suuruselt kolmas rahvas Filipiinidel. Nende asuala on Luzoni saare loodeosas Ilocose piirkonnas. Nad kõnelevad iloko keelt.


Eesti Sisearhitektide Liit

Eesti Sisearhitektide Liit (harvem kasutatud nime Eesti Sisekujundajate Liit; mõlema puhul lühend ESL) on aastal 1990. asutatud liit, mis ühendab Eesti sisearhitekte.


Nägemuse-rögajuur

Nägemuse-rögajuur (Psychotria viridis; ketšua keeles chacruna või chacrona) on madaraliste sugukonda kuuluv taimeliik. Põõsas kasvab kuni 5 meetri kõrguseks.


Atsetüültselluloos

Atsetüültselluloos ehk atsetaattselluloos on tselluloosi äädikhappeester, mida kasutatakse atsetaatkiu, filmi, plastesemete, elektriisolatsioonimaterjalide ja sigareti filtrite tootmiseks.

Atsetüültselluloos saadakse jää-äädikhappe või äädikhappeanhüdriidi toimel tselluloosile katalüsaatori (tugeva mineraalhappe) manulusel, seda protsessi nimetatakse atsetüülimiseks.

Atsetüültselluloosiga sarnaneb triatsetüültselluloos, mis keemiliselt on tselluloosi triatsetaat.


Eesti Koorijuhtide Liit

Eesti Koorijuhtide Liit (lühend EKL) on Eesti koorijuhte ühendav liit; üks Eesti Kooriühingu alaliite.

EKL asutati 17. detsembril 2001 ja taasasutati 8. märtsil 2004. Eesti Koorijuhtide Liit loodi, et kaitsta koorijuhtide loomingulisi ja seaduslikke huve ning õigusi ja aidata kaasa nende professionaalsuse tõstmisele.

Eesti Koorijuhtide Liit on olnud koorijuhi kutse väljaandja 2003. aastast.

Eesti Koorijuhtide Liidu juhatuse esimees on Ingrid Mänd ning aastatel 2023–2025 kuuluvad juhatusse veel Külli Kiivet, Allan Tamme, Ksenija Grabova ja Kuldar Schüts.

Varem on Eesti Koorijuhtide Liidu juhatusse kuulunud Hirvo Surva, Heli Jürgenson, Mai Simson, Indrek Vijard, Edmar Tuul, Lauri Aav, Raul Talmar ja Andrus Siimon.

Eesti Koorijuhtide Liitu kuulub 2023. aasta sügise seisuga umbes 250 koorijuhti.


Rostrum

Rostrum on mitmetähenduslik sõna.

Rahvusvaheline heliloojate rostrum, rahvusvaheline nüüdismuusika heliloominguvõistlus, mille nimetus on tuletatud sõna kasutusest ingliskeelses kõneruumis dirigendipuldi tähenduses Rostrum (zooloogia) (nokis), etteulatuv suust eespool asuv näo osa või ninamik mitmel üksteise suhtes fülogeneetiliselt kaugel loomarühmal (mõnedel ussidel, kõhr- ja luukaladel, vähilaadsetel, nokissiilil, nokisvaalal) Rostrum (anatoomia) (nokk), elundi nokataoliselt etteulatuv osa (näiteks mõhnkehal, kiilluul) Rostrum (laevandus), vanaaegse sõjalaeva vööri etteulatuv tipp, mida kasutati rammides vastase laeva parda mulgustamiseks


Balti kodu

"Balti kodu" (vene Балтийский дом) on Peterburis toimuv rahvusvaheline teatrifestival.

Eesti on festivalil osalenud 1991. aastast.


Liis Teemusk

Liis Teemusk (sündinud 7. septembril 1988 Tartus) on eesti ilu- ja rühmvõimleja ning võimlemistreener.

Ta lõpetas 2007 Miina Härma gümnaasiumi ja 2008 Prantsusmaal Lyoni Rakendusteaduste Instituudi, a-st 2008 õppinud Tallinna Tehnikaülikoolis.

Alustas iluvõimlemistreeninguid 1994 Maire Kamariku treeningurühmas. Treeninud ka Janika Mölderi ja Inga Höglundi juhendamisel.

Aastast 2007 on ta harrastanud Janika Mölderi, Heili Parrase ning Tuulika Möldri käe all rühmvõimlemist.

Võitnud MM-il rühmvõimlemises 2007 kulla ja 2008 hõbeda. 2007 oli MK-l 3.

Tulnud iluvõimlemise rühmakavas 2007 ning rühmvõimlemises 2007 ja 2009 Eesti meistriks.

Kuulunud 2007 võimlemisklubi Janika naiskonnas Tartu parimasse võistkonda.

Töötanud treenerina 2008–09 võimlemisklubis Janika ja a-st 2009 tantsuklubis Nove.


Saksa köök

Levinumate ja tuntumate toiduainete seas on Saksa köögis kartul, vorst ja hapukapsas. Põhiliselt kasutatakse sea-, kuid tihti ka linnuliha, samuti on sakslastel tugev uluki- ja metslinnuliha valmistamise traditsioon. Lihatoitudest on levinud mitmesugused vorstid, mis erinevad suuresti paikkonniti, nagu ka kogu toidukultuur. Näiteks valmistatakse Baieris traditsioonilisi valgeid, värskest sea- ja vasikalihast vorstikesi, Eestiski on tuntud Frankfurdi vorstike ehk frankfurter, samuti on levinud grillvorstid. Nagu ka Eestis, tarvitatakse toiduks rupskeid, nt seajalgu. Sageli süüakse suppe, samuti klimpe, käkke ja hakklihatoite. Süüakse nii musta kui ka valget leiba (Eesti mõistes saia), populaarsed on nii soolased kui ka magusad kringlikesed.

Alkohoolsetest jookidest on kahtlemata tuntuim Saksa õlu, mida tänini valmistatakse valdavalt nn Reinheitsgeboti ehk varauusaegsete kvaliteedinõuete järgi, mille kohaselt võib õlleteoks tarvitada vaid vett, otra ja humalat. (Muide, Baierist pärit Kreeka kuningas Otto kehtestas sama nõude 19. sajandi alguses Kreekas.) Tuntud on ka nisuõlu. Veini toodetakse peamiselt Lääne-Saksamaal Reini jõe ääres, levinud on nii kvaliteetsed valged riislingid kui ka odavad poolmagusad valged veinid nagu Liebfraumilch, punastest viinamarjasortidest on tuntuim Spätburgunder ehk Pinot Noir. Juba keskajast tuntakse mitmesuguseid vürtsitatud hõõgveine.

Magustoitudest armastatakse mitut laadi küpsetisi ja kooke, mis on sageli mitmekihilised, puuviljade ja šokolaadiga. Samuti hinnatakse kõrgelt martsipani, värvitud martsipanikujukesed on populaarsed jõulukingid.


Tallinna Linnateatri Lavaauk

Tallinna Linnateatri Lavaauk on Tallinna Linnateatri siseõu, kus on aastast 1995 tehtud suvelavastusi.

Kummaline nimi [Lavaauk] anti mängupaigale seetõttu, et just seal pidi projekti järgi asetsema tulevase teatrimaja suur saal. Avalooks oli Elmo Nüganeni "Kolm musketäri", mida tänu ootamatult suurele publikumenule mängiti kolm suve järjest.

2003. aasta maikuuks ehitati Lavaauk taas täiesti ümber.


Reinheitsgebot

Reinheitsgebot (saksa keeles "puhtuskord") on Baierist pärit ja hiljem kogu Saksamaal kehtestatud kvaliteedinõue, mille kohaselt võib õlleteoks tarvitada vaid vett, otra ja humalat.

Teadaolevalt kehtestati see esimest korda 23. aprillil 1516 Baieri hertsogkonna linnas Ingolstadtis, ehkki seda on mainitud juba 1487. Seaduse algne eesmärk oli vältida õlletegijate konkurentsi pagaritega selliste väärtuslike toorainete pärast nagu nisu ja rukis.

Kreeka kuningas Otto (endine Baieri prints) kehtestas sama nõude 19. sajandi alguses Kreekas. Saksamaa ühendamisel 1871. aastal nõudis Baier Reinheitsgebot'i kehtestamist kogu Saksamaal. Tänapäeval lubavad Saksa seadused tarvitada õllevalmistamisel ka varem keelatud aineid, nagu pärm, linnased ja suhkur, kuid enam mitte töötlemata otra. Paljud õlletehased valmistavad siiski õlut endiste retseptide järgi ning viitavad Reinheitsgebot'ile ka pudelisiltidel.


Paikuse-Reiu vabaõhulava

Paikuse-Reiu vabaõhulava on Pärnu maakonnas Pärnu linnas asuv lava, kus on 2000. aastast mängitud vabaõhuetendusi.


Benny Shanon

Benny Shanon (heebrea keeles בני שנון; sündinud 1948 Tel Avivis) on Iisraeli psühholoog.

Tema peamised uurimisvaldkonnad on inimteadvuse fenomenoloogia ja psühholoogiafilosoofia.

Shanon on Jeruusalemma Heebrea Ülikooli kognitiivse psühholoogia professor. Ta on õppinud filosoofiat ja keeleteadust Tel Avivi Ülikoolis ja saanud doktorikraadi eksperimentaalse psühholoogia alal Stanfordi Ülikoolist.

Praegu töötab Shanon raamatu kallal, mis käsitleb inimteadvuse üldist psühholoogilist teooriat.


Kreeka köök

Kreeka köök on kreeka toiduvalmistamise traditsioon, milles on paljude teiste kulinaarsete traditsioonide mõjusid.

Kreeka köögi roogasid ja jooke peetakse huvitavateks ja tervislikeks.

Nagu teisedki Vahemere-äärsed köögid, sisaldavad Kreeka toidud rikkalikult puu- ja köögivilju, olulised on kalad ja mereannid. Eelistatakse lamba- ja veiseliha.

Palju kasutatakse tomatit, oliive, küüslauguküüsi, sibulaid, pähkleid, kitse- ja lambapiima. Üks tuntumaid Kreeka juustusorte on feta. Eestis on Kreeka toitudest tuttavad näiteks Kreeka salat ja dolma (viinamarjalehte keeratud segu riisist ja hakklihast, meenutab kogu Ida-Euroopas levinud kapsarulle).

Kreekas on vana veinitraditsioon, kus pikka aega olid igal külal või saarel oma viinamarjasordid. Viimastel aastakümnetel on Kreeka veinikultuur siiski Euroopaga tugevalt ühtlustunud ning palju kasvatatakse mujalt pärit sorte, mis on Euroopa turul harjumuspärasemad, omamaised veinisordid on jäänud vähemusse ja neid eksporditakse harvem. Kangematest alkohoolsetest jookidest on tuntuim aniisimaitseline ouzo.

Magustoitudes pruugitakse peamiselt mett (näiteks loukoumades – õlis praetud mee- ja kaneelisiirupipallides), pähkleid ja rosinaid. Kuulsamate magustoitude hulka kuuluvad roosikeedis ning halvaa vahukoore ja šokolaadiga.


Läti köök

Läti köök pärineb Eestiga väga sarnaselt alalt ja kultuurist, mistõttu see sarnaneb suures osas Eesti köögiga. Erinevused on põhiliselt valmistusviisides, ehkki toiduained võivad olla samad. Tüüpilised on kohalikud toorained: kartul, nisu, oder, kapsas, sibul, munad ja sealiha.

Eestist rohkem kasutatakse hapukoort, köömneid ja kruupe. Tuntumate läti rahvustoitude seas on pekipirukad (väikesed peekoni-singitäidisega pirukad) ning Kurzeme strooganov (ristikiudu viiludeks lõigatud sealiha, tükeldatud hapukurgid, praetud suitsupekk ja hakitud sibul). Populaarsed on köömnejuust, hapukapsas ja marineeritud seened.

Läti õllekultuur sarnaneb Eesti omaga, kuid seal on säilinud rohkem väikesi õlletootjaid. Eestiski on hinnatud Valmiermuiža tume ja hele õlu. Kangematest jookidest on rahvusvahelise kuulsusega Riia palsam, mis on Eesti kirjandusse jõudnud Oskar Lutsu teoste punslielina; osalt selle eeskujul loodi ka Eesti üks rahvusjooke Vana Tallinn.


Ranits

Ranits on endisaegne nooremate õpilaste koolikott, mida kanti rihmadega seljas ja mis oli valmistatud jäigast materjalist.


Aianduskooperatiiv

Kooperatiivid loodi 1960ndate lõpus töölisklassile, kus eesrindlikele nõukogude töötajatele jagati maaharimiseks maad. Erinevatel ajajärkudel olid tingimused kruntide suuruse ja sinna ehitatava hoonestuse kohta erinev.

Eesti NSVs oli nt 1966. aastal aianduskooperatiivi ühinenud 5698 peret.


Paldiski õigeusu kalmistu

Paldiski õigeusu kalmistu on kalmistu Paldiski linnas. Ajalooliselt jäi see Harju-Madise kihelkonda. See on kahest Paldiski linna kalmistust läänepoolsem (idapoolne on algne Paldiski luteri kalmistu).

Kalmistu on rajatud 18. sajandi lõpul, seal on toimunud korduvalt ülematmisi.


Telleri kabel

Telleri kabel on Tartu raehärra Jacob Friedrich Telleri perekonna kabel Tartus Vana-Jaani kalmistul.

1794. aastal ehitatud kabel on varaklassitsistlikus stiilis, baroksete sugemetega, 18. sajandi lõpu kalmistuarhitektuuri iseloomulik näide.


Rauaniit

Rauaniit oli aastal 1919 Tallinnas asutatud tekstiilikaupade ettevõte. Ettevõtte kontor asus Tallinnas Rannavärava puiestee 7.

1920. aastal asutasid Efraim Lerenmann (1888–1942), G. Itskovitš ja J. Frank Tallinnas trikotaaživabriku "Rauaniit", mis aastal 1924 muudeti aktsiaseltsiks "Rauaniit".

Ettevõtte vabrikus toodeti muu hulgas riidesorte kunstsiidist, siidist, puuvillast ja villast, ka toodeti trikotaažiesemeid. 1926. aastal projekteeritud "Rauaniidi" monumentaalne trikootööstuse tehasehoone oli Eesti üks esimesi funktsionalistlikke ehitisi. Hoonet on aastate jooksul täiendatud juurde- ja pealeehitustega.

Aastal 1935 töötas ettevõttes 500 inimest.

1940. aastal ettevõte natsionaliseeriti, 17. oktoobril 1940 liideti "Rauaniidiga", tekstiiltööstused AS "Cotton" ja "Ilka".


Rauddiviis

Rauddiviis (saksa keeles Eiserne Division) (algul ka Raudbrigaad, Eiserne Brigade) oli novembris 1918 peamiselt Saksamaa Keisririigi 8. armee vabatahtlikest kokku pandud vabakorpuse väekoondis (diviis), mida juhtis major Josef Bischoff. Rauddiviis koos Landeswehriga allus omakorda kindral Rüdiger von der Goltzile.

Algul võeti Rauddiviisi liikmeks vaid I maailmasõjas Raudristi välja teeninud mehi.

Rauddiviis võitles muu hulgas Eesti Vabadussõjas Eesti rahvusvägede vastu ja sai lüüa.


Raudteelane

Raudteelane on raudteede kasutamise ja korrashoiu alal tegutsev isik. Raudteelased on nt jaamakorraldajad, pöörmeseadjad, rongikoostajad, teetöölised, vedurijuhid.


Pavel Vežinov

Pavel Vežinov (kodanikunimega Nikola Gugov, bulgaaria keeles Павел Вежинов, Никола Делчев Гугов; 9. november 1914 Sofia – 21. detsember 1983 Sofia) oli bulgaaria kirjanik.

Ta õppis aastatel 1938–1944 Sofia Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Ta on töötanud ajakirjaniku ja filmistsenaristina. Sügisel 1944 sai tast ajakirja Frontovak («Фронтовак») rindekorrespondent ja peatoimetaja.


Alide-Emilie Poom

Alide-Emilie Poom (esimesest abielust Alide-Emilie Jürgenson, aastast 1918 Alide-Emilie Teemant; 18. august 1884 Kukruse – 26. mai 1961 Tallinn) oli eesti arst ja esimene eestlannast meditsiinidoktor.

Ta õppis koolis Narvas ja Tallinnas. Aastal lõpetas ta Berni Ülikooli, omandades samas ka dr. med kraadi; hiljem sooritas ta Peterburi Ülikooli juures uuesti lõpueksamid.


Lydia Bock

Lydia Bock (aastani 1926 Lydia Malmsten; 9. aprill 1904 Narva – 17. jaanuar 1980 Jõhvi) oli eesti näitleja ja lavastaja.

Ta õppis Narva tütarlasteseminaris ja eraviisil laulmist.

Ta alustas lavategevust aastal 1924 Narva "Võitleja" seltsis, töötas aastatel 1936–1947 Narva Teatris (aastast 1944 Paides), olles aastatel 1944–1945 teatri kunstiliseks juhiks.


Egon Aagaard

Egon Aagaard (25. juuli 1941 Kopenhaagen – 19. august 1984) oli taani akordionist ja näitleja.

1970. aastast osales ta koos John Ravni ja Peter Bastianiga trios Balkan trioen. 1971. aastal asutas ta veel ühe trio, kuhu kuulusid ka Kim Skovbye ja laulja Herman. Nad esinesid muu hulgas tänavamuusikutena ja andsid 1978. aastal välja albumi "The Road Out".

Aagaard on maetud Kopenhaageni kalmistule Assistens Kirkegård.


Dole mõis

Dole mõis (Doles pils) on mõis Lätis Salaspilsi piirkonnas Salaspilsi vallas Doles. Saksa keeles Schloss Dahlen.

Dole mõis rajati aastal 1631 ja selle esimene omanik oli Nikolauss Deetrih Sperreuter. Mõisa omanikuks on olnud veel de Lacyde pere, Vietinghoffid ja Löwis of Menarid. Mõisa peahoone asub Dole saarel. Praegune peahoone ehitati aastal 1898, mil omanikuks oli Karl von Löwis of Menar. Pärast võõrandamist aastal 1921 asus peahoones kohalik koolimaja, seejärel (aastast 1954) kalurikolhoosi klubi. Aastast 1977 asub mõisa peahoones Daugava muuseum.

Kõrvalhoonetest on säilinud veel mõisavalitseja maja, mis on märgitud juba 1698. aasta mõisa kaardile. Toona oli tegemist mõisa peahoonega. Peahoone ümber on 18. sajandi teisel poolel Otto Hermann von Vietinghoffi rajatud park. Pargis asub Dole hiidtamm, jõe ääres on dolomiidist pank.


Enoch Aagaard

Enoch Green Hostrup Aagaard (21. august 1850 Rungsted – 22. aprill 1921) oli taani näitleja ja laulja.

Ta esines muu hulgas menukalt Charles Lecocqi koomilises ooperis "Le petit duc" ja Peter Sørenseni operetis "Lykkebarnet" teatris Casino ning Richard Génée operetis "Der Seekadett" teatris Dagmarteatret.

Ta mängis ka tummfilmides "En stærkere magt" (1914) ja "Arbejdet adler" (1914).


Genealogisches Handbuch der Baltischen Ritterschaften (Neue Folge)

Genealogisches Handbuch der Baltischen Ritterschaften (Neue Folge) on alates 2011. aastast Balti Rüütelkondade Liidu väljaantav Liivimaa, Eestimaa, Kuramaa ja Saaremaa aadli genealoogiline ülevaateteos.

Varasem samanimeline väljaanne ilmus aastail 1929–1944 üksikute rüütelkondade kaupa, kusjuures Liivimaa ja Kuramaa osa on tänaseni lõpetamata ja ebatäielik.

Materjali valikul on eelistatud seni teaduskirjanduses käsitlemata genealoogiatega perekondi või meesliinis väljasurnud perekondi, esitatud on ka mitteaadellikud põlvnemisliinid. Materjali esitus on perekondade kaupa, kuid korrapäratus järjestuses. Raamat on illustreeritud värviliste vapikujutistega, portreedega ja mõisavaadetega. Varem käsitletud perekondadel on esitatud genealoogiate uuendused. Raamat on trükitud antiikvas.

2023. aasta seisuga on seni ilmunud kümme köidet.


A. H. Tammsaare kolhoos

Kolhoos asutati 21. septembril 1948.

Kolhoosi suurus oli 1886 ha, millest põllumaad oli 760 ha. Kolhoosi kuulus 247 liiget.


Ernst Wilhelm Drümpelmann

Ernst Wilhelm Drümpelmann (* 15. juuni 1760 in Bützow; † 20. Julijs 1830 Riia) oli baltisaksa arst (laevaarst) ja looduseuurija.


Bützow

Bützow on väike linn Saksamaal Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal Rostocki kreisis.

Esimest korda on seda mainitud 1171. aastal.


Gudrun Stig Aagaard

Gudrun Stig Aagaard (13. jaanuar 1895 Torslunde kihelkond – 19. aprill 1986 Kopenhaagen) oli taani tekstiilidisainer, üks taani kangatrüki pioneere.

Ta õppis kudujaks Naiste Joonistus- ja Kunsttööstuskoolis (Tegne- og Kunstindustriskolen for Kvinder) 1922–1923 ning Lyoni õppeasutuses Académie des Beaux-arts des Tissus. Ta käis õppereisidel Inglismaal, Prantsusmaal ja Saksamaal. Ta sai inspiratsiooni ajaloolistest tekstiilidest, eriti vanadest taani sitsitrükkidest.

Aastal 1928 asutas ta oma trükitöökoja.

Ta tegi üle 50 aasta koostööd seltsiga Haandarbejdets Fremme.


Jacob Aagaard

Jacob Aagaard (sündinud 31. juulil 1973 Hørsholmis Taanis) on taani päritolu Šotimaa maletaja, suurmeister.

2006. aastani ja vahemikus 2009–2017 esindas ta Taanit.


Jane Aagaard

Jane Lesley Aagaard (sündinud 1956 Melbourne'is) on Austraalia endine poliitik (Australian Labor Party). Ta oli 2001–2002 Põhjaterritooriumi Seadusandliku Kogu spiiker.


Johan Aagaard

Johan Peter Aagaard (3. mai 1818 Odense – 22. mai 1879 Frederiksberg) oli taani puugraveerija ning raamatu- ja kunstikaupmees, maalikunstnik Carl Frederik Aagaardi vend.

Ta läks 1839 kingsepasellina Kopenhaagenisse ning õppis seal osalt Andreas Flinchi käe all puugraveerijaks. Aastatel 1842–1848 esines ta oma puulõigetega Charlottenborgis.

Aastal 1849 asutas ta koos kompanjoni, puugraveerija Axel Kittendorffiga äriühingu Kittendorff & Aagaard, mille juurde kogunes mitu head puugraveerijat. Ettevõte andis välja populaarteaduslikke tolle aja kohta hästi illustreeritud raamatuid Põhjamaade ajaloost, sealhulgas: Wilhelm Holst. Felttogene 1848, 49, 50, 1852, Adolf Kittendorffi joonistustega Adam Fabricius. Illustreret Danmarkshistorie for Folket I–II, 1854–1855), Lorenz Frølichi ja Constantin Hanseni joonistustega,ss tegninger Edvard Erslev. Den danske Stat, 1855–1857 Niels Bache. Danmarks, Norges og Sverigs Historie I–V, 1867–1876 ("tuhande illustratsiooniga")

Anti välja ka nädalalehti For tre Skilling (1855–1856) ja I Hjemmet (1857–1864) ja kalendrit Illustreret Almanak (1854–1861).

Aagaard võttis peagi reprodutseerimismeetodina kasutusele puulõike asemel esimesena Taanis Christian Piili leiutatud kemotüüpia ning realiseeris peaaegu kõik selle meetodiga reprodutseeritud illustratsioonid. See võimaldas välja anda Jens Jacob Asmussen Worsaae raamatu "Afbildninger fra Det konglige Museum for Nord. Oldsager i Kjøbenhavn" (1854), mille illustratsioonid valmisid Aagaardil koostöös Magnus Peterseniga.

Firma hakkas ka müüma maali- ja joonistustarbeid. Pärast Kittendorffi surma 1868 juhtis Aagaard firmat üksi. Puulõiked jäid unarusse.

Aagaard maeti kalmistule Frederiksberg Ældre Kirkegård.


Carl Aagaard

Carl Frederik Aagaard, taani maalikunstnik (1833–1895) Carl Gustav Oskar Aagaard, norra kirjanik ja vaimulik (1852–1927) Carl Trier Aagaard, taani maalikunstnik (1890–1961) Carl Vilhelm Thor Aagard, taani kunstnik ja kirjanik (1877–1960)


Karabahhi mägismaa

Karabahhi mägismaa on vulkaaniline mägismaa Taga-Kaukaasias Armeenias ja Aserbaidžaanis Zangezuri ja Karabahhi aheliku vahel. Kõrgeim tipp on 3616 m (Dalidagi mägi). Mägismaal on mitu kustunud vulkaani kõrgusega kuni 3581 m (Kõzõlbogaz). Mägismaale on iseloomulikud kivipuistud (); suuremas osas mägismaast on levinud lähisalpiinsed niidud. Inimesed tegelevad välikarjandusega.


Talong

Talong on harilikult paberist kaart või leht, mis annab õiguse kauba või teenuse saamiseks.

Eestis kasutati talonge viimati aastatel 1989–1992.


Toronto Eesti Ühispank

Toronto Eesti Ühispank on 1954. aastal asutatud Kanada finantsasutus, millel on üle 5000 liikme ning mis osutab kõiki tänapäevaseid pangateenuseid. Pank allub Kanada riigi ja Ontario provintsi pangandusreeglitele, mis reguleerivad ühistupankade tegevust.

Toronto Eesti Ühispanga liikmeks võib saada igaüks, kes on Eesti kodanik või Eesti päritolu, ning kõik need, kellel on Ontario provintsi aadress. Sisuliselt hoiu-laenuühistuna asutatud pank pakub tänapäevalgi eestikeelset teenindust.

Northern Birch Credit Union loodi Toronto Eesti Ühispanga ja Läti Ühispanga liitmisel.


Laura Chinchilla

Laura Chinchilla Miranda (sündinud 28. märtsil 1959 San Josés) on Costa Rica poliitik.

Ta oli 8. maist 2010 kuni 8. maini 2014 Costa Rica president.

Ta on õppinud sotsiaalteadusi Washingtonis Georgetowni ülikoolis.

Laura Chinchilla on Rahvusliku Vabastamise Partei (PLN) liige. Aastatel 1994–1998 oli ta president José María Figuerese valitsuses avaliku julgeoleku aseminister ja minister. Aastatel 2002–2006 kuulus ta parlamenti, 2006 sai temast üks Óscar Arias Sáncheze kahest asepresidendist ja justiitsminister. 2008. aastal loobus ta asepresidendi ametist, et presidendivalimisteks valmistuda.

7. veebruaril 2010 peetud presidendivalimistel sai Laura Chinchilla 46,76 protsenti häältest ning valiti Costa Rica esimeseks naispresidendiks.


Lõunatsuuga (perekond)

Lõunatsuuga (Nothotsuga) on männiliste sugukonda kuuluv igihaljaste puude perekond.

Perekonna ainuke liik on lõunatsuuga, mis kasvab pärismaisena Hiina kaguosas.


Lõunatsuuga

Lõunatsuuga (Nothotsuga longibracteata) on männiliste sugukonda lõunatsuuga perekonda kuuluv igihaljas puu.

Ta on perekonna ainuke liik. Ta kasvab pärismaisena Hiina kaguosas.


Rumeelia mänd

Rumeelia mänd (Pinus peuce) on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu. Ta kuulub viieokkaliste mändide hulka (alamperekond Strobus). Liigi avastas 1839. aastal Põhja-Makedooniast saksa botaanik August Grisebach (1814–1879).


Johannes Vanja

Johannes Vanja (1893 – 1937 NSV Liit) oli Eesti poliitik, Riigikogu saadik Iseseisvast Sotsialistlikust Tööliste Parteist.


Bruno Saul

Bruno Saul (8. jaanuar 1932 Narva – 3. märts 2022 Tallinn) oli Eesti NSV riigi- ja parteitegelane ja Eesti ettevõtja. Ta oli 1984–1988 Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimees.


Kuno-Hans von Both

Kuno-Hans Paul Hermann Viktor Ludwig von Both (9. aprill 1884 Zabern im Elsaß, Saksa keisririik – 22. mai 1955 Ehlen bei Habichtswald) oli Saksamaa sõjaväelane, alates 1940. aastast jalaväekindral.

Sõjaväes teenis ta alates 1903. aastast. Esimeses maailmasõjas oli Both pataljonikomandör, sõdadevahelisel perioodil aga erinevate jalaväe kompaniide ja pataljonide ülem. Aastatel 1936–1938 juhtis Hannoveri Sõjakooli.

Oktoobrist 1939 aprillini 1943 juhtis Both idarindel 1. armeekorpust.

1. aprillist 1943 kuni 26. märtsini 1944 oli Both väegrupi Nord tagalapiirkonna juhataja. Ta resideeris Võrus ja tema haldusalasse kuulusid muuhulgas Eesti territooriumil paiknevad Saksa väeüksused.

Sõja lõpuaastal teenis ta veel Wehrmachti Ida-Ungari operatsioonipiirkonna ja väegrupi Südukraine tagalapiirkonna juhatajana. 8. veebruaril 1945 määrati kindral Both reservi.

Maist 1945 kuni aprillini 1947 oli ta sõjavangis, pärast seda jätkas elu tsiviilis.


Abdülhamit I

Abdülhamit I (osmanitürgi keeles عبد الحميد اول Abdü'l-Ḥamīd-i evvel; türgi keeles Birinci Abdülhamit; 20. märts 1725 – 7. aprill 1789) oli Osmanite riigi sultan aastatel 1774–1789. Ta oli Ahmed III ja Rabia Sultaana poeg.


Johannes Reesen

Johannes Reesen (1. veebruar 1900 Puiatu vald (Kõpu kihelkond), Viljandimaa – 11. november 1937 Leningrad) oli eesti poliitik, I Riigikogu liige Iseseisevast Sotsialistlikust Tööliste Parteist.

Johannes Reesen liitus bolševistliku liikumisega 1917. aastal ja astus 1917. aastal oktoobripöörde järel Punakaarti, detsembris 1917 VSDT(b)P-sse.

Ta oli Viljandi maakonnas ametiühinguliikumise tegelane ning üks Noorproletaarlaste Ühingu Viljandi osakonna organiseerijaid.

Johannes Reesen oli I Riigikogu koosseisus alates 29. septembrist 1922 (vahistatud ja riigikorra vastase ebaseadusliku poliitilise tegevuse eest süüdi mõistetud Johannes Vanja asemel).

Johannes Reesen valiti 1923 ka II Riigikogusse. 1923. aasta Tallinna linnavolinike valimisel valiti ta Tallinna linnavolinikuks Töörahva Ühise Väerinna nimekirjast.

Riigikorravastase ebaseadusliku poliitilise tegevuse eest arreteeriti ta 1924. aasta algul, kuid ta põgenes ja siirdus NSV Liitu. Reesen oli 1925. aastast J. Marchlewski nimelise Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikooli õppejõud, aastatel 1926–1928 aga EKP Keskkomitee Välismaa Büroo sekretär (tegevjuht) ning kuulus aastail 1926–1934 EKP Keskkomiteesse.

Johannes Reesen hukkus 1937. aasta massirepressioonides NSV Liidus.


Tiiu Laks

Tiiu Laks (sündinud 20. veebruaril 1984) on eesti ajakirjanik.

Tiiu Laks on õppinud Tartu Ülikoolis ajakirjandust ja kommunikatsiooni ning kõrvalainena teatriteadust. Avaldanud teatri- ja tantsukirjutisi ajalehes Sirp ning ajakirjas Teater. Muusika. Kino.

Töötab ajakirjanikuna Eesti Rahvusringhäälingus


Silvester II

Silvester II (ka Sylvester II; Gerbert Aurillacist, Gerbert Reimsist, Gerbert d'Aurillac, Girbertus, Gerbertus) oli 139. paavst 999–1003, viljakas teadlane ja õpetaja. Ta toetas ja edendas araabia ja Kreeka-Rooma aritmeetika, matemaatika ja astronoomia uurimist, taastutvustas Euroopale abakust ja sfäärilist astrolaabi, mis oli unustatud Euroopas (kuid mitte Bütsantsis) Kreeka-Rooma ajastu lõpul. Teda peetakse esimeseks, kes tutvustas Euroopas kümnendsüsteemi, kasutades araabia numbreid. Ta oli esimene prantsuse päritolu paavst.

Gerbert sündis Aurillaci lähistel Belliaci külas (tänapäeva Saint-Simon, Cantali lähedal Prantsusmaal) millalgi ajavahemikul 938–950 madalat päritolu Agilberti (Agilberto) pojana.

Gerbert õppis Aurillacis Saint-Géraud' kloostris ja temast sai benediktlaste ordu munk. 967 saavutas Saint-Géraud' kloostrit külastanud Barcelona krahv Borrell II abtiga kokkuleppe ja Gerbert siirdus Santa María de Ripolli kloostrisse. Ta õppis Vici piiskopi Attoni (Hatto) ning Córdobas ja Sevillas araabia õpetlaste juures matemaatikat, astronoomiat, aritmeetikat, geomeetriat, muusikat ning araabia keelt. 970 läks Gerbert koos Attoniga Rooma, kus ta kohtus paavst Johannes XIII-ga, kellele avaldasid muljet tema teadmised. Gerbert kohtus ka Saksa-Rooma keisri Otto I-ga.

Gerbert asus 972 Reimsis õppima ülemdiakon Gerannuse juures dialektikat. Reimsi peapiiskop Adalbéron määras ta katedraali kooli juhiks, kus ta õpetas muuhulgas ka meditsiini. Gerbert külastas koos Adalbéroni ja Borrel II-ga 980 või 981 Saksa-Rooma keisri Otto II õukonda, kus ta väitles Magdeburgi katedraali kooli juhi Otrikuga (Otric). Otto II-le avaldasid Gerberti teadmised muljet ja keiser määras ta 982 Bobbio kloostri abtiks, kuid ta pidi peatselt segastel asjaoludel sellelt kohalt lahkuma ("Catholic Encyclopedia" järgi oli klooster vaene, Salvador Miranda arvates mõjutas tema lahkumist teiste kadedus). Gerbert siirdus 983 Saksamaale, kus ta oli Otto III tuutor, kuid asus peatselt Prantsusmaale ja lõpetas 984 Reimsis oma õpingud.

Reimsi peapiiskopi Adalbéroni lähikonnas tegutsenud Gerbert toetas 987 Hugues Capet saamist Prantsusmaa kuningaks. Kui Adalbéron 23. jaanuaril 989 suri, lootis Gerbert saada tema järglaseks, kuid Hugues toetas uue peapiiskopina Arnouli. Karolingide dünastiast põlvnenud Arnoul kavandas 991 oma sugulase Lotringi hertsogi Charlesiga (Karl) Hugues' vastast vandenõud, mistõttu Prantsusmaa kuninga nõudel tagandati ta 17. juunil 991 Saint-Basle sinodil ametist ja uueks peapiiskopiks valiti Gerbert. Gerbert pidas 993 Reimsis provintsiaalsinodi, millel mõisteti hukka need, kes olid kahjustanud kiriku vara. Paavst Johannes XV ei toetanud Arnouli tagandamist ja 2. juunil 995 peetud Mouzon'i sinodil, kus viibis ka Gerbert, kinnitati Reimsi peapiiskopiks taas Arnoul.

Gerbert katsus enda ametisse määramist õigustada 1. juulil 995 toimunud sinodil, kus kinnitati uuesti Arnouli staatus peapiiskopina. Gerbert kirjutas enda õigustamiseks arvukalt kirju, millest on teada vähemalt 149.

Gerbert siirdus 996 Otto III õukonda ja osales Roomas tema kroonimisel Saksa-Rooma keisriks. Aprillis 998 määrati Gerbert Ravenna peapiiskopiks ja Gregorius V andis talle 28. aprillil 998 palliumi. Miranda järgi määras Gregorius V ta 998 kardinaliks. Ta osales sinodil, kus käsitleti Prantsusmaa kuninga Robert II kooselu afääri, kuna kirik ei tunnustanud kuninga kooselu.


Erik Gamzejev

Erik Gamzejev (sündinud 14. aprillil 1967 Kohtla-Järvel) on Eesti ajakirjanik.

Erik Gamzejev on 2010. aastast ajalehe Põhjarannik peatoimetaja.


Sepp Blatter

Sepp Blatter (õieti Joseph Blatter; sündinud 10. märtsil 1936 Viège'is Valais' kantonis Šveitsis) on Šveitsi jalgpallitegelane, FIFA president aastail 1998-2015.

Blatter lõpetas 1959 Lausanne'i ülikooli äri ja majanduse erialal. Ta töötas pärast seda paljudes ettevõtetes ja organisatsioonides, sealhulgas Valais' kantoni turisminõukogu pressiesindaja ja Šveitsi jäähokiföderatsiooni peasekretär. Seejärel oli ta luksuskellade tootja Longines spordikellade ja avalike suhete direktor. Ta aitas organiseerida 1972. ja 1976. aasta olümpiamänge.

Alates 1975 töötas Blatter Rahvusvahelises Jalgpalliföderatsioonis, algul 1975–81 tehnikadirektorina ja seejärel 1981–98 peasekretärina. 1998 valiti ta FIFA presidendiks. 2002, 2007 ja 2011 valiti ta ametisse tagasi. Enne Blatterit oli FIFA president João Havelange.

2004 võttis FIFA Blatteri juhtimisel vastu otsuse, et nendele jalgpalluritele, kes pärast värava löömist oma särgi seljast kisuvad või väravat muul viisil ekstravagantselt tähistavad, määratakse kollane kaart. Selle reeglimuudatuse põhjuseks on asjaolu, et maailmas on vanamoelisi maid, kus niisugusele tähistamisele hea pilguga ei vaadata.

2007 otsustas FIFA Blatteri juhtimisel, et jalgpalli ei tohi mängida kõrgemal kui 2500 m merepinnast. See mõjutab põhiliselt Boliiviat, kus on hulk staadione veel kõrgemal. Järgmisel päeval teatas FIFA, et Boliivias asuvale Hernando Silese staadionile tehakse erand.


Arvo Ots

Arvo Ots (26. juunil 1931 Pärnu – 9. jaanuar 2022) oli eesti energeetikateadlane ja Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1983).


Leine

Jõe lähe paikneb Leinefelde linna lähedal Tüüringis. Umbes 40 km allavoolu siseneb jõgi Alam-Saksimaale ja voolab põhja suunas.

Olulised linnad jõe ääres, lähtest suudme suunas, on Göttingen, Einbeck, Alfeld ja Gronau, enne kui jõgi jõuab Hannoverisse, suurimasse linna selle kallastel. Allavoolu, umbes 40 km Hannoverist põhjas, Schwarmstedti juures, ühineb jõgi Alleriga ning jõuab Weseri kaudu Põhjamerre. Põhjaosa (alamjooks) on tänapäeval laevatatav ainult väiksematele kaubavedajatele, kuigi varem oli see oluline raudtee-eelne praamitranspordisoon kuni Göttingenini.

Jõgi on tööstuse poolt mõnevõrra reostatud, nii et vett ei kasutata joomiseks, kuid reostus ei ole kunagi olnud nii tugev, et välistaks seal kalastiku elu. Sarnaselt paljude läänepoolsete jõgedega on alates 1960. aastatest peale keskkonnakontrollide rakendamisest olnud üha puhtamad veed. Sportkalastus toimub väikestest paatidest ja piki kaldaid, kuigi saagikus on tavaliselt madal.

Vähemalt üks lõik jõest (Göttingenis) on osaliselt ümber suunatud kanalisse, mis kulgeb enam-vähem paralleelselt jõega.


Koola laht

Koola laht on laht Barentsi mere Murmani rannikul.

Lahe pikkus on 58 km, laius kuni 7 km, sügavus kuni 300 m. Lahe kaldal asub Murmansk.


Footbag

Footbag on pehme tekstiilist pallitaoline kott, millega tehakse jalgade abil trikke.

Tavaliselt on footbag'i sees speltanisu, aga võib olla ka riis, liiv või hoopis muud graanulid.

Footbag'iga saab mängida mitmesuguseid mänge, populaarseim neist on "tõsta üles" (inglise keeles Hacking it up). Footbag'i saab mängida ka sarnaselt võrkpalliga, kasutades palli üle võrgu löömiseks jalgu. Professionaalsematel footbag'imängijatel võib kasu olla spetsiaalsetest footbag'i mängimiseks mõeldud jalatsitest.

Maailmarekord footbag'i kõksimises on 5 tundi 38 minutit ja 22 sekundit.


Linda Vernik

Linda Vernik ( 22. juuni 1933 – 24. august 1990) oli eesti filmikunstnik.

Linda Vernik õppis Eesti Riikliku Kunstiinstituudis (ERKI) teatrikunsti erialal ja Moskva Kinoinstituudis (VGIK) kunstnik-lavastaja erialal.

Ta töötas kunstnik-lavastajana filmistuudios Tallinnfilm. Alates 1980. aastast oli ta ERKI joonistamise ja maali õppejõud.


Jääkeegel 2010. aasta taliolümpiamängudel

Jääkeegel 2010. aasta taliolümpiamängudel toimus 16. – 27. veebruarini Vancouveris Hillcrest Parkis.

Võistluste süsteem oli sama, mis eelmistel olümpiamängudel Torinos, ehk nii mehed kui naised mängisid kümne võistkonnaga alarühmas kõigi vastu. Seejärel pääsesid neli paremat poolfinaali, mille võitjad pääsesid omakorda edasi finaali ja kaotajad selgitasid pronksmedali saaja.


Endel Inglist

Endel Inglist (23. september 1906 Ambla vald, Järvamaa – 4. oktoober 1945 Tallinn) oli Eesti Vabariigi Rahvuskomitee liige ja Otto Tiefi valitsuse kaastööline.

Ta lõpetas 1925. aastal Ambla Gümnaasiumi. Ta õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1925–1926 õigusteaduskonnas ja aastatel 1929–1931 õigusteaduskonna majandusosakonnas. Akadeemiliselt kuulus ta EÜS Ühendusse.

Töötas Eesti Tarvitajateühisuste Keskühisuse (ETK) ametnikuna Tallinnas. Elas 1939. aastast Valingul.


Lumelauasõit 2010. aasta taliolümpiamängudel

Lumelauasõit 2010. aasta taliolümpiamängudel toimus 15.–27. veebruarini Vancouveris Cypress Mountainis. Kokku osales sellele 188 sportlast 27 riigist.

Võistlusaladeks olid rennisõit, paralleelsuurslaalom ja kross. Välja jagati kuus komplekti medaleid.


John Carradine

John Carradine (5. veebruar 1906 New York – 27. november 1988 Milano) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja.

John Carradine kogus tuntust filmidega "Frankensteini pruut", Frankensteini maja", "Dracula maja" ja "Nähtamatu mees".


Diana Rennik

Diana Rennik (sündinud 25. märtsil 1985 Jekaterinburgis) on Eesti iluuisutaja.

Diana Rennik oli paarissõitja, tema paariline oli Aleksei Saks. 2006. aasta Torino olümpiamängudel saavutasid nad 17. koha.

Viimati esines Rennik tiitlivõistlustel 2007. aastal. Seisuga veebruar 2010 esines jääsõudes Saksamaal ja mujal Euroopas.


Viareggio vapp

Viareggio vapp on Viareggio linna vapp. Vapil on kujutatud ankur, mis asub rohe-hõbe-punasel kilbil. Viareggio on üks esimesi omavalitsusi, mis võttis 1848. aastal oma sümbolina kasutusele valge-puna-rohelise trikoloori, veel enne kui Itaalia ametlikult ühendati. Varasemal linna vapil oli kujutatud linna kaitsepühak Antonio Padovast.


Bischofshofen

Bischofshofen on linn Austria Salzburgi liidumaa Sankt Johann im Pongau ringkonnas. See on oluline liiklussõlm nii Salzburgi–Tirooli raudteeliinil kui ka Tauern Autobahnil, mis on üle Alpide peaaheliku kulgev suur maantee. Linn asub 547 meetrit üle merepinna.

Bischofshofen asub Põhja-Lubjakivialpides Salzachi jõe orus u 50 km Salzburgist lõunas. Seda ümbritsevad Hochkönig massiiv (läänes), osa Berchtesgadeni Alpidest (Tenneni mäed) (kirdes) ja Salzburgi Kiltkivialpid (kagus).

Linnaosad on Alpfahrt, Bischofshofen, Buchberg, Gainfeld, Haidberg, Kreuzberg, Laideregg, Mitterberghütten, Winkl, Asten.


Ikarus 415T

Ikarus 415T on Ungari trollibussimudel, mida firma Ikarus valmistas aastatel 1992 (prototüüp) ja 1997–2002 kokku umbes 200 eksemplari.


Alban Berg

Alban Berg (9. veebruar 1885 Viin – 24. detsember 1935 Viin) oli Austria helilooja, Teise Viini koolkonna liige koos Arnold Schönbergi ja Anton Weberniga. Tema loomingus ühineb mahlerlik hilisromantism Arnold Schönbergi vaba atonaalsusega. Hilisemas loomingus kasutab ta dodekafooniat.


Tallinna Linnamuuseum

Tallinna Linnamuuseum on Tallinna Kultuuriameti hallatav asutus, mille ülesanne on koguda, uurida, säilitada ja eksponeerida Tallinna ajalugu ja selle elanike ning elukeskkonnaga seotud ainest.

Tallinna Linnamuuseumi peahoone asub keskaega ulatuva ajalooga hoones aadressil Vene tänav 17. Hoone kohandati muuseumi tarbeks aastatel 1963–1965. Filiaalid asuvad Tallinna vanalinnas, Kalamajas ja Kadriorus.


Putorana mägismaa

Putorana mägismaa ehk Putorana mäed ehk Putorana platoo ehk Putoraana kiltmaa (vene keeles плато Путорана) on rangelt liigestatud mäemassiiv Venemaa põhjaosas Krasnojarski krais Kesk-Siberi kiltmaa loodeosas. Põhjas ja läänes moodustab astangu kõrgusega üle 800 meetrit, lõuna- ja idanõlvad on lamedad. Putorana mägismaa kõrgeim tipp on Kamen (1678 m), teised kõrged mäed on Holokit (1542 m), Kotuiskja mägi (1510 m). Mägismaast põhja pool paikneb Taimõri poolsaar.


Pauline Bonaparte

Pauline Bonaparte (20. oktoober 1780 Ajaccio – 9. juuni 1825 Firenze), neiupõlvenimega Maria Paola Buonaparte (hiljem Marie-Pauline Bonaparte; abielus Leclerc ja Borghese), Guastalla hertsoginna, oli Napoleon I õde.


Torre del Lago Puccini

Torre del Lago Puccini on 14 000 (2005) elanikuga küla Itaalias Toscanas Lucca provintsis Liguuria mere ääres.

Torre del Lago Puccini moodustab koos Viareggioga Viareggio valla.

Seal elas ja sinna on maetud ooperihelilooja Giacomo Puccini ja tema abikaasa. Nende endises kodus on Puccini majamuuseum.

Alates 1930. aastast korraldatakse iga aasta juulis ja augustis Massaciuccoli järve kaldal 3200 istekohaga vabaõhulaval Puccini festivali.


Abdülmecit

Abdülmecit ehk Abdülmecit I (25. aprill 1823 – 25. juuni 1861) oli 31. Türgi sultan. Ta valitses 1. juulist 1839 kuni surmani 1861.

Ta oli sultan Mahmut II ning tema esimese abikaasa Bezmiâlemi poeg. Ta sai hariduse Prantsusmaal ning oli esimene Türgi sultan, kes valdas mõnd lääne keelt. Ta huvitus kirjandusest ja klassikalisest muusikast.

Abdülmeciti troonileasumise ajal oli Osmanite riik sõjalis-poliitilise kriisi haripunktis. Osmanite riigi sõjavägi oli Nizipis Egiptuse sõjaväelt Egiptuse asehalduri Muḩammad 'Alī juhtimisel ning Osmanite riigi sõjalaevastik oli mässulise ülema Ahmet Fevzi-paša juhtimisel teel Aleksandriasse, kus see pidi Egiptusele üle antama. Ainukeseks viisiks kriis ületada ning riik päästa olid läbirääkimised, mis viisid Nelikliidu sõlmimiseni Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi, Venemaa keisririigi, Austria keisririigi ja Preisimaa kuningriigi vahel Oriendikriisi ületamiseks ning Osmanite riigi võimu säilitamiseks Aasias Londoni lepinguga 15. juulil 1840.

Oma isa Mahmut II näpunäidete alusel asus sultan Abdülmecit tema kavandatud reforme ellu viima. Novembris 1839 kuulutati välja edikt, mis pani aluse tansimati reformidele. Pärast Krimmi sõja lõppu täiendati seda veebruaris 1856 veel ühe statuudiga. Need pidid tagama sultani alamate kõigi gruppide elu ja vara puutumatuse, maksude õigluse, kohtupidamise erapooletuse ning täieliku usuvabaduse ja võrdsed kodanikuõigused kõigile. Kavale seisid ägedalt vastu muslimite ülemklassid ja eesõigustatud vaimulikkond 'ulamā', ning see jäi täies mahus ellu viimata, eriti riigi perifeerias. Mitme vandenõuga püüti sultanit tappa.

Teistest Abdülmeciti reformidest olid tähtsamad sõjaväe ümberkorraldamine 1843–1844, haridusministeeriumi asutamine, vihatud ja ebaõiglase peamaksu kaotamine, orjakaubanduse kaotamine ning meetmed avaliku halduse tõhustamiseks ja kaubanduse edendamiseks.

Mitmel pool riigis oli rahutusi ja mässe. Aastatel 1853–1856 leidis aset Krimmi sõda, mida Suurbritannia, Prantsuse teine keisririik ja Sardiinia kuningriik pidasid Osmanite riigi huvides Venemaa keisririigi vastu.

Kui Lajos Kossuth koos oma võitluskaaslastega pärast Ungari ülestõusu ebaõnnestumist 1849 otsis varjupaika Osmanite riigist, nõudsid Austria keisririik ja Venemaa keisririik nende väljaandmist, kuid sultan keeldus sellest enesekindlalt ja resoluutselt. Ta astus välja ka selle eest, et teda mõrvata kavatsenud vandenõulasi ei hukataks. Ta oli sõbralik ja ausameelne, kuid nõrk ja kergesti mõjutatav. Samas oli ta pillav, eriti elu lõpupoole.


Ebalehis

Ebalehis (Pseudolarix amabilis) on männiliste sugukonda ebalehise perekonda kuuluv heitlehine puu.

Ta on perekonna ainuke liik.

Ebalehis kasvab pärismaisena Hiina idaosas; kasvab mägedes 100–1500 meetri kõrgusel merepinnast.

Puu kasvab 30–40 meetri kõrguseks. Võra on laikooniline. Okkad on 3–6 cm pikkused and 2–3 mm laiused. Käbid on 4–7 cm pikkused ja 4–6 cm läbimõõduga ning lagunevad pärast küpsemist. Seemned on tiibadega.


Toktobolot Abdumomunov

Toktobolot Abdumomunov (Токтоболот Абдумомунов; 15. august 1922 – 1989) oli kirgiisi näitekirjanik.


Zheng Wanjun

Zheng Wanjun (1904–1983) oli hiina botaanik.

Ta oli tunnustatud paljasseemnetaimede taksonoomia asjatundja.

Ta töötas Nanjingi ülikoolis. Zheng Wanjun oli esimene, kes kirjeldas 1944. aastal Hiinast leitud varem väljasurnuks peetud metasekvoiat.

Tema järgi sai nime kadakas Juniperus chengii.

Zheng Wanjuni kirjeldatud taksonitele lisatakse autorilühend W.C.Cheng.


Metasekvoia (perekond)

Metasekvoia (Metasequoia) on okaspuulaadsete seltsi küpressiliste sugukonda kuuluv heitlehine okaspuu.

Perekonna ainuke elusolev liik metasekvoia kasvab Hiinas. Teada on ka kolm fossiilset liiki.


Rahvusvaheline Tööorganisatsioon

Rahvusvaheline Tööorganisatsioon (inglise keeles International Labour Organization, lühend ILO; prantsuse keeles Organisation internationale du travail) on rahvusvaheline ÜRO alluvuses tegutsev organisatsioon, milles tegeletakse eelkõige rahvusvaheliste tööstandardite koostamise ja töötingimuste järelevalvega liikmesriikides.

Organisatsiooni asutasid 28. juunil 1919 Genfis 24 riiki. Alates 1946. aastast on see ÜRO-le alluv spetsialiseeritud asutus. Tööorganisatsioon sai esimeseks ÜRO spetsialiseeritud asutuseks.

Rahvusvahelisse Tööorganisatsiooni kuulub 2012. aasta seisuga 185 riiki. ÜRO liikmetest ei kuulu sinna Andorra, Bhutan, Cooki saared, Liechtenstein, Mikroneesia, Monaco, Nauru, Niue, Põhja-Korea, Tonga ja Vatikan.

Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni peakorter asub Genfis. Kõrgeim otsustav kogu on kord aastas kogunev Töökonverents, kus osaleb igast liikmesriigist kaks valitsuse esindajat ning üks tööandjate ja üks töövõtjate esindaja.

Täidesaatev organ on haldusnõukogu, mille sekretariaat on Rahvusvaheline Tööbüroo peadirektori juhtimisel. Sellesse kuulub 28 valitsuste, 14 tööandjate ja 14 töövõtjate esindajat. 10 riigil on alaline valitsuse esindaja haldusnõukogus. Need riigid on Brasiilia, Hiina, India, Itaalia, Jaapan, Prantsusmaa, Saksamaa, Suurbritannia, USA ja Venemaa.

Alates 1999. aastast on peadirektor Tšiili diplomaat Juan Somavía. 2012. aasta oktoobris valiti tema asemele Suurbritannia ametiühingutegelane Guy Ryder.

Uusi liikmeid tohib vastu võtta igal töökonverentsil, kusjuures liikmekandidaadi poolt peab hääletama 2/3 kõigist saadikutest, sealhulgas 2/3 valitsuste esindajatest. Enne seda peab kandidaat tööorganisatsiooni peadirektorile lubama, et täidab kõiki tööorganisatsiooni liikme kohustusi.

Aastal 1969 sai Rahvusvaheline Tööorganisatsioon Nobeli rahuauhinna.


Nordisk familjebok

"Nordisk familjebok" on Rootsi entsüklopeedia, mille 20-köiteline esimene trükk ilmus aastatel 1876–1899 ja 38-köiteline, pealkirjaga "Uggleupplagan" (Öökulliväljaanne) tuntud kordustrükk aastatel 1904–1926. Hiljem on ilmunud veel kaks trükki.

"Nordisk familjebok" sisaldab umbes 182 000 märksõna ning seda peetakse Rootsi kõige põhjalikumaks trükis ilmunud entsüklopeediaks.

Entsüklopeedia on täies mahus digiteeritud ja veebis vabalt kättesaadav.


Andreas D. Fröhlich

Andreas D. Fröhlich (sündinud 30. novembril 1946 Mannheimis) on saksa eripedagoog.

Üldise eripedagoogika professor. Oma töödes on keskendunud vaimupuudele ning pedagoogika ja hoolduse integratsioonile.

Õppis noorena pedagoogikat, filosoofiat ja eripedagoogikat ning töötas palju aastaid raske ja liitpuudega lastega rehabilitatsioonikeskuses Landstuhl. Tema intensiivne uurimistöö raskete puuete, teadvusekaotamise ja hoolduse vallas viisid ta basaalstimulatsiooni kontseptsiooni väljatöötamiseni, millega ta ka tuntuse saavutas.

Töötas 1986 aastast Kölni Ülikoolis eripsühholoogia alal. Hiljem oli professor Mainzi Ülikoolis. Aastast 1989 oli professor Heidelbergi Ülikoolis vaimupuudepedagoogika alal. Ajavahemikus 1994–2008 Koblenzi-Landau Ülikooli Eripedagoogika Instituudis.


Pilistvere kihelkond

Pilistvere kihelkond (lühend Pil; saksa keeles Kirchspiel Pillistfer) oli kihelkond Kesk-Eestis Viljandimaal ning Liivimaa kubermangus Tartu, Pärnu ja Viljandi kreisis.

Kihelkonnakirik oli Pilistvere Andrease kirik.


Fuad Əbdürəhmanov

Fuad Həsən oğlu Əbdürəhmanov (venepäraselt Fuad Abdurahmanov (Фуад Гасан оглы Абдурахманов); 11. mai 1915 Nuxa (praegu Şəki) – 15. juuni 1971 Bakuu) oli aserbaidžaani skulptor, aserbaidžaani monumentaalskulptuuri rajaja.

Əbdürəhmanovi isa Hassan oli riigiametnik. 1929 kolis pere Yevlaxi ja pisut hiljem Bakuusse, kus üüris kahetoalise korteri.

1929 astus Fuad Bakuu maalikunstikooli. Hiljem õppis ta 1935–1940 Leningradi Kunstiakadeemias Matvei Manizeri juures.

1934 osales ta 19-aastaselt poeedi Abu'l Kasim Firdausi 1000. sünniaastapäevale pühendatud näitusel väikese kompositsiooniga "Laskur", mis läks Rustam Mustafajevi nimelise kunstimuuseumi püsiekspositsiooni.

1938 hakkas Əbdürəhmanov töötama Məhəmməd Füzuli skulptuuri kallal. See oli esimene tema aseri poeetide ja kirjanike skulptuuride seeriast, mis hiljem paigaldati Bakuusse Nizami Gəncəvi muuseumi. Selle skulptuuriga võitis ta konkursi, mis korraldati Nizami 800. sünniaastapäeva tähistamiseks. Sünniaastapäev oli 1941. aastal, aga sõja tõttu ei saanud skulptuur valmis enne 1947. aastat. Skulptuur paigaldati tollasesse Kirovabadi (praegu Gəncə) ja Əbdürəhmanov sai selle eest Stalini preemia teise järgu. 1949 valmis Nez̧āmī monument Bakuus. See skulptuur avaldas suurt mõju nõukogude monumentaalkunstile, näiteks skulptuuri enese ja selle postamendi mõõtmete suhte osas.

Isikute hulka, kellest ta skulptuuri lõi, kuuluvad NSV Liidu kangelased ja Hõdõr Mustafajev, luuletaja Səməd Vurğun, heliloojad Üzeyir Hacıbəyov ja , 7. sajandi vürst Cavanşir ning 9. sajandi rahvaülestõusu juht . Mongooliasse Ulaanbaatarisse paigaldati tema 1954 valminud rinnakujud ja . 1955 valmis tal marmorbüst Leninist. 1960 püstitati Bakuusse tema skulptuur "Vabastamine".

Əbdürəhmanov pälvis 1949 ja 1951 ordeni "Austuse märk" ja 1951 Stalini preemia kolmanda järgu. 1966 anti talle ka NSV Liidu Kunstiakadeemia kuldmedal. Ta oli esimene aser, kes sai NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks.

Əbdürəhmanovi järgi on nimetatud tänav Bakuus ja Şəkis. Majadele, kus ta elas, on paigaldatud mälestustahvlid. Tema nime kannab laste maalikunstikool Şəkis.


Johannes XVII

Johannes XVII, ladinapäraselt Ioannes XVII (Giovanni Sicco, Sicco või Siccone) oli paavst maist novembrini 1003. Ta oli 140. paavst.

Giovanni Sicco oli sündinud Roomas Biberatica linnaosas Giovanni pojana. Kirikuloolase J. N. D. Kelly arvates võis ta olla suguluses tollal Roomas valitsenud Crescenzi suguvõsaga.

Sicco sai Gregorius V ajal umbes aastal 996 kardinalpreestriks.


Johannes XVIII

Johannes XVIII, ladinapäraselt Ioannes XVIII (Giovanni Fasano või Fasanus või Phasianus) oli paavst 1003–1009. Ta oli 141. paavst.

Giovanni Fasano sündis Roomas preester Ursuse (teistel andmetel Leo) ja Stephania pojana. Ta oli viimane paavst, kes oli vaimuliku poeg. Kirikuloolane J. N. D. Kelly eeldab, et ta võis olla Rooma valitseja Giovanni II Crescenzi sugulane.

Fasano sai Silvester II ajal San Pietro kardinalpreestriks. Salvador Miranda oletab, et ta võis olla San Pietro in Vincoli kardinalpreester.


Kolga-Jaani kihelkond

Kolga-Jaani kihelkond (lühend KJn; saksa keeles Kirchspiel Klein-St. Johannis) oli kihelkond Viljandimaal ning Tartu ja Viljandi kreisis Liivimaa kubermangus.


Weygandi liin

Weygandi liin oli Teise maailmasõja ajal Maxime Weygandi järgi nimetatud ajutine kaitsepositsioon, mis kulges La Manche'i rannikult mööda Somme'i ja Aisne'i jõe joont kuni Maginot' liinini Montmédy juures.


Carl-Olof Jacobson

Carl-Olof Jacobson (24. aprill 1929 – 4. juuni 2018) oli rootsi zooloog, Eesti Teaduste Akadeemia välisliige.

Carl-Olof Jacobson on sündinud Öri linnas Edela-Rootsis. Ta lõpetas 1948. aastal Vänersborgis keskkooli ning asus õppima Uppsala Ülikoolis, kus omandas 1952. aastal magistrikraadi zooloogia alal. Ka järgmised teaduskraadid (1958 – litsentsiaat, 1964 – doktor) sai Carl-Olof Jacobson Uppsala Ülikoolist.

Doktorikraadi omandamise järel jätkus Carl-Olof Jacobsoni teadlasetee Uppsala Ülikoolis, kus ta on enam kui nelikümmend aastat töötanud õppejõuna (sh 1970–1994 zooloogilise morfoloogia professorina), olles aastatel 1977–1989 tehnika- ja loodusteaduste teaduskonna dekaan ning ülikooli juhatuse liige. 1994. aastast jätkus Carl-Olof Jacobsoni akadeemiline tegevus emeriitprofessorina arengu ja geneetika osakonnas. Aastatel 1989–1997 oli Carl-Olof Jacobson Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia peasekretär, kuuludes samal ajal ka Nobeli Fondi direktorite kogusse. Ta on töötanud külalisteadlasena Wistari Bioloogiainstituudis Philadelphias ja külalisprofessorina Texase Ülikoolis Austinis. Tema põhilised teadustööd on rakendusliku neurobioloogia ja puhta vee ökoloogia vallast. Vähemalt samavõrra tulemuslik kui erialases uurimistöös oli Carl-Olof Jacobsoni tegevus teaduskorralduse, teaduse tutvustamise ja teaduskoostöö edendamise valdkonnas. Ta oli ka kõrgelt hinnatud lektor Rootsi Rahvaülikoolis.

Carl-Olof Jacobson oli Rootsi Linné ühingu esimees. Ta kuulus Ameerika Teaduse Edendamise Assotsiatsiooni ning oli tegev mitmes erialaühingus, nagu Rahvusvaheline Rakendusbioloogide Selts jt.


Ülo Lumiste

Ülo Lumiste (kuni aastani 1936 Lunden; 30. juuni 1929 Vändra – 20. november 2017) oli eesti matemaatik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (valitud 1993).

Ta on rajanud Eestis oma geomeetriakoolkonna.


Mihkel Veiderma

Mihkel Veiderma (27. detsember 1929 Tallinn – 25. oktoober 2018) oli eesti keemik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (1975).


Hägglunds Bv 206

Hägglunds Bv 206 (Bandvagn 206) on Rootsi firmas toonase nimega Hägglund & Söner, tänapäevase nimega BAE Systems Hägglunds AB valmistatud suurendatud maastikuläbivusega amfiibne, algupärasena militaarotstarbeline liigendroomiksõiduk ehk hõlmik.

Tänu väiksele erisurvele maapinnale on see eriti efektiivne vahend liikumiseks sügavas lumes või pehmel pinnasel.


Ain-Elmar Kaasik

Ain-Elmar Kaasik (sündinud 2. augustil 1934 Tallinnas) on eesti arstiteadlane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1993).


Johann Heinrich Pestalozzi

Johann Heinrich Pestalozzi (12. jaanuar 1746 Zürich – 17. veebruar 1827 Brugg, Aargau kanton, Šveits) oli Šveitsi pedagoog, filantroop, koolireformaator, filosoof ja poliitik.


Keskkonnatasu

Keskkonnatasu on keskkonna kasutusõiguse hind.

Eesti keskkonnatasude seaduse järgi jaotatakse keskkonnatasud loodusvara kasutusõiguse tasuks ja saastetasuks. Seaduse järgi maksavad loodusvara kasutusõiguse tasu selle kasutajad kaevandamisõiguse, kalapüügiõiguse, metsa raieõiguse ja jahipiirkonna kasutusõiguse eest. Saastetasu seevastu tuleb seaduse järgi maksta siis, kui saasteaineid heidetakse välisõhku, veekogusse, põhjavette või pinnasesse või kõrvaldatakse jäätmeid.

Keskkonnatasude rakendamise eesmärk on vältida või vähendada loodusvarade kasutamisega, saasteainete keskkonda väljutamisega ja jäätmete kõrvaldamisega seotud võimalikku kahju, suunata loodusvara tõhusamalt kasutama ning teenida riigile tulu loodusvara kasutada andmisest.

Keskkonnatasu makstakse Maksu- ja Tolliameti poolt avatud ettemaksukontole, kus igal maksumaksjal on personaalne viitenumber.

Keskkonnaamet täidab maksuhalduri ülesandeid saastetasu, vee erikasutusõiguse tasu ja maavara kaevandamisõiguse tasu arvutuse kontrollimisel, tasumisele kuuluva keskkonnatasu arvutamisel ja määramisel.


Lühirajauisutamine 2010. aasta taliolümpiamängudel

Lühirajauisutamine 2010. aasta taliolümpiamängudel toimus 13.–26. veebruarini Vancouveris Pacific Coliseumis.


Kahekroonine münt (1992)

1992. aastal vermitud kahekroonine münt on üks Eesti Vabariigis eraviisiliselt emiteeritud meenemüntidest. Münt on pühendatud Tartu Ülikooli asutamise 360. aastapäevale ning seda vermiti ebaseaduslikult eraisiku poolt teadmata hulk.

__TOC__

Väidetavalt müüdi neid münte 1992. aastal ühel Tallinna täikal, kuid kuna mündil oli ebaseaduslikult kasutatud Tartu Ülikooli kujutist ja sümboolikat ning sellele oli vermitud nimiväärtus "2 krooni", siis kinnitamata faktide kohaselt korjas Politseiamet neid võimalikult palju ringlusest ära.


Valeri Bezzubov

Valeri Bezzubov (8. oktoober 1929 Estonia küla, Abhaasia – 9. märts 1991 Tartu) oli eesti kirjandusteadlane. Tema sünnikuupäevaks määrati ametlikult 7. november – Oktoobripöörde aastapäev (nii on kirjas ka näiteks ENE 2. väljaande I köites 1985), ent tegelik kuupäev oli varasem, 8. oktoober.

Ta õppis 1937–1940 Estonia algkoolis, 1940–1943 Vladimirovka 7-klassilises koolis, 1943–1945 Suhhumi 2. poeglaste koolis, 1949–1950 ja Prokopjevski 2. töölisnoorte keskkoolis. Aastatel 1950–1955 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis.

Ta kaitses 1969. aastal kandidaadiväitekirja "Leonid Andrejev ja vene realism XX sajandi algul" (665 masinakirjalehekülge).

Ta oli 1959. aastast Tartu Riikliku Ülikooli vene kirjanduse õppejõud, aastast 1973 dotsent, 1977–1080 ka kateedrijuhataja.

1988. aastast oli ta Eesti Kirjanike Liidu liige.


Sergei Eisenstein

Sergei Mihhailovitš Eisenstein [eisenštein] (vene keeles Сергей Михайлович Эйзенштейн; 22. jaanuar (vkj. 10. jaanuar) 1898 Riia – 11. veebruar 1948 Moskva) oli vene filmilavastaja, -stsenarist ja -teoreetik.

Sergei Eisensteini tuntumad filmid on "Soomuslaev "Potjomkin"" (1925), "Oktoober" (1927), "Aleksander Nevski" (1938) ja "Ivan Julm" (1944).


Raḩmān Bābā

Raḩmān Bābā (رحمان بابا; õieti Abdurraḩmān Momand عبدالرحمان مومند; 1632 või umbes 1651 Peshāwari lähedal – 1707 Peshāwar) oli puštu sufistlik luuletaja, uue stiili rajaja puštukeelses luules.

Ta kuulus Chistiyyah' ordusse.


Admiraliteedi Luureosakond

Admiraliteedi Luureosakond (The Naval intelligence Division) oli 1887. aastal loodud Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi Sõjamerelaevastiku Ministeeriumi ehk Admiraliteedi teabehankeorganisatsioon.

Suurbritannia sõjaväeluure – sõjamerejõudude iseseisev Admiraliteedi luureosakond liideti 1965. aastal pärast Suurbritannia Kaitseministeeriumi loomist ühisesse Kindralstaabi Luurevalitsusse.

Admiraliteedi Luureosakonna ülesandeks oli koguda ja analüüsida igakülgset informatsiooni sõjapidamiseks merel ja valmistada ette Kuningliku laevastiku ükskikasjalik mobilisatsiooniplaan.


Marge Kõrkjas

Marge Kõrkjas (sündinud 8. mail 1974) on eesti ujuja.

Ta on edukaim eestlasest paraolümpiamängudel osaleja ning kergejõustiklaste Annely Ojastu ja Sirly Tiigi kõrval kolmas paraolümpial kuldmedali võitnud eestlane. Ta võitis 1992 Barcelonas hõbeda ja pronksi, 1996 Atlantas kaks kulda ja hõbeda, 2000 Sydneys hõbeda ning 2004 Ateenas hõbeda.

Ta töötab ujumistreenerina Tartus Aura veekeskuses.


Skeleton 2010. aasta taliolümpiamängudel

Skeleton 2010. aasta taliolümpiamängudel toimus 19. ja 20. veebruaril Whistler Sliding Centre'is.

Skeletoni võistlused toimusid samal rajal, kus selgitasid olümpiavõitja ka bobisõitjad ja kelgutajad. Skeleton on olümpiaprogrammis juba 1928. aastast ning olümpiavõitja selgitati sel alal ka 1948. aastal. Uuesti lülitati skeleton olümpiaprogrammi Salt Lake Citys 2002. aastal.


Põltsamaa kihelkond

Põltsamaa kihelkond (lühend Plt; saksa keeles Kirchspiel Oberpahlen) oli kihelkond Viljandimaal. Tänapäevase haldusjaotuse järgi enamikus jääb kihelkonna maid Jõgeva maakonda, vaid loodeosas Rutikvere mõisa ümbruses kuulub väike maa-ala Järva valda tänapäevases Järva maakonnas.

Kihelkonnakirik on Põltsamaa kirik.


Togolok Moldo

Togolok Moldo [togol'okk mold'oo] (Тоголок Молдо 'ümaranäoline õpetatu'; õieti Baiõmbet Abdõrahmanov; 10. juuni 1860 – 4. jaanuar 1942) oli kirgiisi akõnn (rahvalaulik) ja luuletaja.


ISO 14001

ISO 14001 on rahvusvaheline keskkonnajuhtimise standard, kus on määratletud keskkonnajuhtimissüsteemi nõuded. ISO 14001 standardit väljastab alates 2004. aastast Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon. ISO 14001 standardi on Euroopa Komisjoni ja Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni mandaadi alusel koostanud Euroopa Standardimiskomitee (CEN). Selle rakendamine on organisatsioonidele vabatahtlik.

Standardi eesmärk on pakkuda organisatsioonidele keskkonnakaitset ja muutuvatele keskkonnatingimustele reageerimise raamistikku. Standard on mõeldud kasutamiseks organisatsioonidele, kes soovivad juhtida oma keskkonnaalaseid vastutusi süsteemsemalt, et aidata kaasa keskkonna-alase jätkusuutlikkuse tagamisele. ISO 14001 standardis loetletud keskkonnakaitsenõuded rajanevad seadusandlusel, ametlike määruste põhjal toimuval tegevusel ja keskkonnapoliitikaga ettevõtetele pandud kohustustel. Standard kohustab pidevalt parandama ettevõtte keskkonnakaitsetööd.


Ikarus 280T

Ikarus 280T on Ungari liigendtrollibussimudel, mida firma Ikarus tootis autobussi Ikarus 280 baasil aastatel 1975–1992. Need trollibussid on või on olnud kasutusel Ungaris, SRÜ-s, Bulgaarias, Ida-Saksamaal ja Eestis. Tallinna osteti 1995. aastal kuus seda tüüpi kasutatud trolli Saksamaalt Hoyerswerdast, kus trolliliiklus lõpetati. Numbrite 426–431 all sõitsid need kuni 2004. aastani. Tegu oli modifikatsiooniga, mille valmistamisel kasutati firma Ganz veoajameid..


Karel Tammjärv

Karel Tammjärv (sündinud 25. mail 1989 Tartus) on endine eesti murdmaasuusataja.

2010. aasta kuni 23-aastaste maailmameistrivõistlustel Hinterzartenis Saksamaal sai ta 15 km klassikastiilis sõidus viienda koha.

Ta on osalenud kolmedel olümpiamängudel ja neljadel maailmameistrivõistlustel.

2011. aasta maailma karikasarja Otepää etapil sai Karel klassikasprindis 22. koha ja teenis oma karjääri esimesed MK-punktid.


Sirli Hanni

Sirli Hanni (sündinud 27. oktoobril 1985 Vastseliinas) on endine eesti laskesuusataja.

Sirli Hanni treeneriteks on olnud Üllar Tähe, Tõnu Pääsuke, Anatoli Hovantsev, Hillar Zahkna, Kristjan Oja ja Maris Cakars.

2004. aasta juunioride MM-il sai ta 10 km distantsil hõbemedali.

Ta kuulus 2003–12 Eesti koondisse, sealhulgas Vancouveri olümpiamängude koondisse.


Kristel Viigipuu

Kristel Viigipuu (sündinud 19. augustil 1990) on eesti laskesuusataja.

Jaanuaris 2010 Torsbys toimunud juunioride maailmameistrivõistlustel sai ta 7,5 km distantsil kuuenda ja 12,5 km distantsil seitsmenda koha.

Kristel Viigipuu esindab Elva Suusaklubi. Tema treenerid on Rein Pedaja ja Ants Orasson.

Ta kuulus Eesti Vancouveri olümpiamängude koondisse. Ta sai sprindis 83. koha ega pääsenud jälitussõitu.


Priit Viks

Priit Viks (sündinud 7. jaanuaril 1982 Tartus) on endine eesti laskesuusataja.

Ta oli Elva Suusaklubi liige, tema treener oli Rein Pedaja.

Ta kuulus Eesti Vancouveri olümpiamängude koondisse.


Indrek Tobreluts

Indrek Tobreluts (sündinud 5. aprillil 1976 Tartus) on eesti laskesuusatamistreener ja endine laskesuusataja.

Ta on osalenud olümpiamängudel viis korda alates 1998. aasta Nagano olümpiamängudest. Sotši olümpiamängude avatseremoonial kandis ta Eesti lippu.

Tobreluts esindas Elva Suusaklubi, tema treeneriteks olid Rein Pedaja, Anatoli Hovantsev ja Jüri Käen.

2016. aastal sai ta Eesti laskesuusatamise koondise lasketreeneriks ja oli seejärel 2018–2021 koondise peatreener.

Eesti kaitseväes on tal kaprali auaste ning ta on töötanud kaitseväe staabi- ja sidepataljoni allohvitser-instruktorina.


Eesti Kunstnike Liit

Eesti Kunstnike Liit on Eesti kunstnikke koondav organisatsioon, mis kaitseb oma liikmete erialaseid, sotsiaalseid ja majanduslikke huve.

4. jaanuaril 1943 asutati Jaroslavlis Eesti Nõukogude Kunstnike Liit, mis aastatel 1957–1990 kandis nime Eesti NSV Kunstnike Liit ning seejärel nimetati ümber Eesti Kunstnike Liiduks.

Eesti Kunstnike Liit annab igal aastal koos Tallinna linnavalitsusega välja Kristjan Raua preemiat ning koos Eesti Kultuurkapitali ja Eesti Maalikunstnike Liiduga Konrad Mäe medalit.

Eesti Kunstnike Liidu kontor asub Tallinnas aadressil Vabaduse väljak 6. Aastatel 1957–1992 oli liidul osakond Tartus. Eesti Kunstnike Liidul on 20 alaliitu.

Eesti Kunstnike Liidule kuuluvad muu hulgas Hobusepea Galerii ja HOP galerii Tallinnas Hobusepea tänaval, Vabaduse galerii Vabaduse väljakul ja Draakoni galerii Pikal tänaval. Samuti ARS Kunstilinnak Pärnu mnt 154 Tallinnas.


Sekvoia

Sekvoia (Sequoia) on küpressiliste sugukonda kuuluv igihaljaste puude perekond.

Perekonna ainuke liik on ranniksekvoia (Sequoia sempervirens), mis kasvab Ameerika Ühendriikide lääneosas.


Keskkonnajuhtimise ja -auditeerimise süsteem

Keskkonnajuhtimise ja -auditeerimise süsteem (sageli kasutatud ingliskeelset akronüümi EMAS, Eco-Management and Audit Scheme) on Euroopa Liidu välja töötatud vabatahtlikele organisatsioonidele mõeldud keskkonnajuhtimissüsteem. EMASi abil saab organisatsioon süsteemselt hinnata organisatsiooni tulemuslikkust, täiustada juhtimist ja anda avalikkusele keskkonnaaruande kaudu asjakohast infot.

EMASi rakendamise ja administreerimise eeskirjad ja nõuded on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 2001. aasta määrusega nr 761.

EMASi põhiseisukohad ühtivad suuresti keskkonnajuhtimisstandardi ISO 14001 nõuetega.


Eesti Teaduste Akadeemia seadus

Eesti Teaduste Akadeemia seadus on seadus Eesti Teaduste Akadeemia kohta.

Riigikogu võttis seaduse vastu 16. aprillil 1997 ja see jõustus 19. mail 1997.


Vikipeedia:Vikiprojekt Eripedagoogika

See vikiprojekt on loodud, et korraldada eripedagoogikaga seotud artiklite kirjutamist.


Sergius IV

Sergius IV (Pietro Bucca Porci või Boccapecora, ka Pietro Martino; 970 ? – 12. mai 1012) oli paavst 1009–1012. Ta oli 142. paavst.

Salvador Miranda andmetel astus Pietro benediktlaste ordusse. Ta sai 1004 Albano piiskopiks (kardinalpiiskop).


Blombergi-Fritschi afäär

Blombergi-Fritschi afäär on nimetus 1938. aasta alguses aset leidnud skandaalile, mille peamisteks osapoolteks olid sõjaministrist kindral Werner von Blomberg ja nimekas Wehrmachti ohvitser Werner von Fritsch.


Hugo Valma

Hugo Valma (ka Hugo Walma; 1. juuni 1891 Haapsalu – 1. juuli 1977 Tallinn) oli eesti eripedagoog ja kirikutegelane, Sisemisjoni Seltsi paranduskasvatusnõunik ja inspektor.

Lõpetas 1912 Johannese Seltsi keha- ja vaimupuuetega laste hoolekande õppeasutuse. Täiendas end seejärel Saksamaal ning Põhjamaades. Paranduskasvatuse loojaid Eestis.

Ta töötas 1913–1915 Pärnu-Jaagupi nõrgamõistuslike laste koolkodu juhatajana. 1918–1922 töötas Lääne maavalitsuses ning 1922–1929 Udriku nõrgamõistuslike kodu juhatajana. Algatas 1936. aastal Kosejõe koolkodu kujundamise tütarlaste varjupaigaks.

1943. aastal rajati tema algatusel Kose-Uuemõisa mõisa härrastemajja erivajadustega laste koolkodu, mis eksisteeris kuni 2020. õppeaasta lõpuni ja kandis viimati nime Kosejõe Kool. Algselt oli koolkodu eesmärk aidata sõjas orvuks jäänud lapsi ja õpetada vaimselt alaarenenud lapsi, hiljem oli tegemist erivajadustega lastele mõeldud üldhariduskooliga.

Hugo Valma oli esimene, kes eestindas IQ testid ning töötas välja õpilaste vaatluspäeviku.

25. märtsil 1945 (koos August Eero ja Agu Põlluga) ordineeriti Hugo Valma aseõpetajaks. Aastatel 1945–1946 oli ta Kose ja Tuhala koguduse õpetaja, aastatel 1946–1950 Hanila Pauluse koguduse ja Lihula Eliisabeti koguduse hooldajaõpetaja, lisaks hooldas ta aastatel 1946–1948 veel Varbla Püha Urbanuse kogudust. Aastatel 1951–1964 oli ta Jüri koguduse õpetaja. Aastatel 1964–1965 oli ta Tallinna Püha Vaimu koguduse hooldajaõpetaja. Aastatel 1965–1975 oli ta Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse hooldajaõpetaja.


Ühtivad sirged

Ühtivad sirged on sirged, mis langevad omavahel kokku.

See tähendab, et neil sirgetel on lõpmata palju ühiseid punkte, mille koordinaadid rahuldavad mõlema sirge võrrandit (võrrandisüsteemil on lõpmatu hulk lahendeid).


Individuaalne õppekava

Individuaalne õppekava on Individuaalse õppekava järgi õppimise korra kohaselt hariduslike erivajadustega õpilase jaoks koostatud õppekava, mis loob õpilasele tingimused võimetekohaseks õppimiseks ja arenemiseks.

Individuaalne õppekava koostatakse õpilasele, kellel on raskusi oma klassikaaslastega samal ajal samas ruumis või vastavale klassile koostatud töökava alusel töötada. Hariduslikeks erivajadusteks võivad olla õpilase eriline andekus, õpi- ja käitumisraskused, terviserikked, puuded või pikemaaegne õpikeskkonnast eemal viibimine.

Individuaalse õppekava esitamiseks tehakse taotlus koolidirektorile. Taotluse võib teha õpilane või tema esindaja. Lastele, kes õpivad põhikooli lihtsustatud (abiõppe) riikliku õppekava või toimetuleku riikliku õppekava järgi, on individuaalne õppekava kohustuslik.


Abdülaziz

Abdülaziz ehk Abdülaziz I (8. veebruar 1830 İstanbul – 4. juuni 1876) oli 32. Türgi sultan. Ta valitses 25. juunist 1861 kuni 30. maini 1876.

Abdülaziz oli sultan Mahmut II teine poeg. Abdülazizi ema Pertevniyal oli tšerkessi päritolu. Poiss kasvas üles sultanipalees avalikkusest isoleerituna.

Abdülaziz astus troonile pärast oma venna Abdülmecit I surma. Ta jätkas oma eelkäijate reforme ja lähenemist Euroopale. Sõjaväe reformimiseks võeti palju laene. Aastal 1864 kaotati eeltsensuur ja võrdsustati välismaalaste õiguslik staatus Türgi alamate omaga. Aastal 1868 loodi kohtud Riiginõukogu ja Kassatsioonikohus. Juristide koolitamiseks loodi 1870 uus õppeasutus. Sultan külastas 1867. aasta Pariisi maailmanäitust ning Londonit ja Pariisi. Eksiilis viibivad noortürklased ei olnud reformide ulatusega rahul.

Abdülazizi valitsemisajal leidsid aset mässud Kreetal 1866–1869 ning Bosnias ja Hertsegoviinas 1875 ja Bulgaaria aprillimäss 1876. Serbia ja Rumeenia taotlesid täielikku iseseisvust. Aastal 1869 vallutati tagasi Jeemen.

Poliitikat mõjutasid peamiselt Mehmet Fuat-paşa ja Mehmet Emin Âli-paşa. Pärast nende surma nimetas Abdülaziz suurvesiiriks Mahmud Nedim-paşa.

Sultan püüdis vanast troonijärgluskorrast mööda minnes nimetada pärijaks oma poja. Selleks pidas ta läbirääkimisi isegi Venemaa keisririigiga, kes pidi teda riigipöörde juures abistama.

Aastal 1875 oli riik sõjaväe reformimise ning ka sultani üha luksuslikuma elustiili tõttu jõudnud pankroti äärele. Bosnias ja Hertsegoviinas, 1876. aastal Bulgaarias toimus mäss. Pealinnas puhkes 11. mail 1876 Mahmud Nedim vastane mäss. Abdülaziz vallandas viimase, kuid ööl vastu 30. maid 1876 sundisid Hüseyin Avni-paşa, Mithat-paşa ja veel kaks pašad sultani troonist loobuma. 4. juunil mõrvati Abdülaziz nende käsul Çırağani palees. Ametlikult teatati, et ta on kääridega endal arteri avanud.

Aastal 1881 mõisteti kolm sultani kõrvaldamises osalenud pašat surma, kuid neid ei hukatud. Ühe nendest mõrvas kättemaksuks mõni päev pärast Abdülazizi mõrvamist Abdülazizi viienda abikaasa vend, sest ka tema õde oli Abdülazizi mõrvamise käigus hukkunud.


Ingrid Ylva

Ingrid Ylva oli Birger jarli ema ja Magnus Minnesköldi lesk – ta oli ka Bjälbo suguvõsa esiema.

Magnus Minnesköld sõlmis oma teise abieluga tähtsa dünastilise ühenduse, kui ta abiellus Rootsi kuninga Sverkeri tütre Ingrid Ylvaga. Sellest abielust sündis Rootsi jaoks üks tähtsamaid mehi – Birger jarl.

Ingrid Ylvast sai legend juba tema eluajal 13. sajandi keskel. Ta oli üks mitmest mõjuvõimsast lesest, kes juhtisid Rootsi riiki pärast verist võitu Gestilreni all (1210) Taani üle.

Raudse tahtega kasvatas Ylva oma poegi armutul ajal, kus tugevama õigus oli ainus kehtiv seadus. Et just üks tema poegadest viimaks võitis võimuvõitluse, ei üllatanud kedagi.

Ta ei abiellunud uuesti ja suri lesena 1251. aastal. Rahvamuistendid räägivad Ingrid Ylva kohta, et ta oskas salakunste. Nii kaua, kui ta suudab hoida oma pead püsti, ei juhtu midagi halba Folkunga suguvõsaga, räägib rahvapärimus. Seepärast olevat Ingrid Ylva surnukeha müüritud seisvas asendis Bjälbo kiriku ühte sambasse.


Wolf-Rüdiger Walburg

Wolf-Rüdiger Walburg (sündinud 20. aprillil 1939 Oranienburgis Berliini lähedal) on saksa eripedagoog.

Walburg lõpetas Lübeckis 1959. aastal gümnaasiumi. Eripedagoogi kutseeksami sooritas ta Kieli Christian Albrechti ülikoolis 1967. aastal ning vaimupuudega laste õpetaja kutseeksami sealsamas 1971. aastal. 1961–1967 töötas Walburg algkooli ja erikooli õpetajana Lübeckis. Seejärel 1969–1975 oli ta Kieli Christian Albrechti ülikooli eripedagoogika osakonna assistent. 1975. aastast on ta pedagoogikadoktor (Dr Paed). Alates 2004. aasta oktoobrist on Walburg Kieli Christian Albrechti ülikooli emeriitprofessor.

Aastatel 1979–2004 oli Walburg Kieli ülikooli eripedagoogika osakonna õppejõud.

Walburg on külastanud korduvalt ka Eestit, Tartu ülikooli ning mõningaid erikoole (sh Tartu Maarja kooli). Ta on pidanud üliõpilastele loenguid vaimupuudepedagoogikast ning nõustanud Eesti tegevõpetajaid. Tunnustuseks siinse tegevuse eest promoveeriti Walburg 2001. aastal Tartu ülikooli audoktoriks (Doctorem paedagogicae honoris causa).


David Brown

David Brown (1904–1993) oli USA ettevõtja David Brown (1916–2010) oli USA filmiprodutsent David Brown (1923–1986) oli USA sõudja David Brown (1947–2000) oli USA muusik, ansambli Santana basskitarrist


David Brown (filmiprodutsent)

David Brown (28. juuli 1916 – 1. veebruar 2010) oli Ameerika Ühendriikide filmiprodutsent.

David Browni on kuulsust kogunud selliste filmidega nagu "Sugarlandi ekspress" (1974), "Lõuad" (1975), "Cocoon" (1985), "Angela tuhk" (1999) ja "Armas kodu Alabamas" (2002).


Papagoilased

Papagoilased (Psittacidae) on lindude sugukond, mis kuulub papagoiliste (Psittaciformes) seltsi. Üks kolmest Psittacoidea ülemsugukonda kuuluvast sugukonnast Psittrichasiidae ja Psittaculidae kõrval.


Angela tuhk

"Angela tuhk" (inglise keeles "Angela's Ashes") on Frank McCourti autobiograafiline romaan, mis ilmus 1996. aastal. Eesti keeles ilmus see Lia Rajandi tõlkes 1999. aastal kirjastuses Varrak.

Aastal 1997 võitis McCourt teose eest Pulitzeri preemia.

1999. aastal valmis raamatu põhjal film "Angela tuhk". Filmi lavastas Alan Parker, peaosades Emily Watson, Robert Carlyle, Michael Legge, Ciaran Owens ja Joe Breen.

Aastal 1999 ilmus teosele järg "Jah, on küll" ("'Tis").


Tutik

Tutik (Orthotrichum) on perekond samblaid tutikuliste sugukonnast.

Kokku on perekonnas umbes 200 liiki, neist Euroopas kasvab 33.


Angela tuhk (film)

"Angela tuhk" (inglise keeles "Angela's Ashes") on 1999. aastal Ameerika Ühendriikide ja Iirimaa koostöös valminud film. See põhineb Frank McCourti autobiograafilisel romaanil "Angela tuhk", mis ilmus 1996. aastal.

Filmi lavastas Alan Parker. Peaosades Emily Watson, Robert Carlyle, Michael Legge, Ciaran Owens ja Joe Breen. Filmi muusika kirjutas John Williams.


Abdülhak Hâmit

Abdülhak Hâmit (1934. aastast Abdülhak Hâmit Tarhan; 2. veebruar 1852 İstanbul – 12. aprill 1937 İstanbul) oli türgi näitekirjanik ja luuletaja ning diplomaat ja poliitik.

Ta sündis jõukas İstanbuli perekonnas. Tema vanaisa oli sultan Abdülhamit II ihuarst ning luuletaja Abdülhak Molla, isa oli ajaloolane ja diplomaat Hayrullah Efendi. Tema ema oli tšerkessi päritolu orjatar. Poiss sai koduõpetust ning õppis prantsuse koolis, võttes eratunde Yanyalı Tahsin Hocalt ja Edremitli Bahaddin Hocalt. Augustis 1863 saabus ta koos oma venna Yasuhiga Pariisi, kus tema isa oli diplomaadiks. Pariisis õppis ta poolteist aastat. Pärast Euroopa-reisi sai ta ühena esimestest muslimitest õppida Robert College'is İstanbulis. Samal ajal töötas ta tõlkebüroos, et täiustada oma prantsuse keelt. Aasta pärast läks ta Teherani, kuhu tema isa oli diplomaadiks määratud, ning õppis seal pärsia keelt ning araabia ja pärsia luulet. Pärast isa surma naasis ta 1867 İstanbuli ning astus riigiteenistusse.

Aastal 1871 abiellus ta aristokraatlikku päritolu neiu Fatmaga ning asus diplomaatilisele tööle Pariisis. Aastatel 1876–1878 oli ta saadik Pariisis, kus ta õppis tundma prantsuse kirjandust, mis tema loomingut mõjutas. Näidendi "Nestren" (1878) pärast, mida peeti õõnestavaks, sest ta kujutas võitlust türanliku valitseja vastu, pidi ta Abdülhamit II viha tõttu diplomaatilisest teenistusest lahkuma. Hiljem, pärast teenistusse ennistamist 1881 töötas ta 1921. aastani diplomaadina muu hulgas Phothis (1881), Vóloses (1882), Londonis, Haagis (kaks aastat), Brüsselis (1906) ja Bombays (1883). Tema diplomaatilist tegevust katkestasid ametist vabastamised ka näidendite "Zeynep" (1908) ja "Finten" (1916) ilmumise ajendil. Oma mõjukate sidemete abil õnnestus luuletajal iga kord saavutada teenistusse ennistamine. Pärast "Zeynepi" kirjutamist pidi ta tõotama, et ta rohkem ei kirjuta. Diplomaaditöö aeg oli tema aktiivseima kirjandusliku tegevuse periood.

Aastal 1885 pidi ta abikaasa haiguse tõttu Indiast ära tulema. Aastal 1885 suri tema armastatud abikaasa Fatma koduteel Beirutis tuberkuloosi ning ta maeti sinna. Selle mõjul ta kirjutas ta luuleteose "Makber", mida peetakse üheks tema tähtteoseks.

Suur osa tema loomingust sündis tansimati ajal. Ta püüdis kasutusele võtta rahvapärast süllaabilist värsisüsteemi.

Aastal 1908 sai ta Osmanite riigi Senati liikmeks[]. Ta vastustas noortürklaste revolutsiooni. Aastal 1914 määrati ta Riiginõukogu liikmeks. Esimese maailmasõja järel elas ta lühikest aega Viinis ning aastast 1922 Türgis. Alates 1928. aastast kuni surmani oli ta İstanbuli esindajana Türgi parlamendi liige.

Tema teine abikaasa Nelly oli inglanna. Aastal 1900 pidi ta abikaasa haiguse tõttu ajutiselt Türgisse naasma. Nelly suri 1911. Kolmas abikaasa oli belglanna Lucienne.

Ta on maetud Zincirlikuyu kalmistule İstanbuli Şişli linnaosas.

Omal ajal oli Abdülhak Hâmit ülistatud romantiline kirjanik, keda on nimetatud Suureks Luuletajaks "Şair-i Azam" ka Suureks Geeniuseks "Dahi-i Azam"; tänapäeval teda palju ei loeta. Tema näidendeid pole palju lavastatud, sest nad on raskesti lavale toodavad. Näiteks näidendis "Tarık" (1879) on 47 tegelast ja näidend "Finten" (1916) on 500 lehekülge paks.

Yusuf Mardin on kirjutanud Abdülhak Hâmiti Londonis veedetud ajast romaani "Abdülhak Hamid'in Londrası" ("Abdülhak Hamidi London").


Hellenite kuningas

Hellenite kuningas (kreeka Βασιλεὺς τῶν Ἑλλήνων) oli Hellenite (Kreeka) kuningriigi valitseja tiitel 1863–1924 ja 1935–1973. Peale monarhia kaotamist (1973) kuni oma surmani 2023. aastal jätkas viimane hellenite kuningas Konstantínos II tiitli kasutamist.

Tiitlit on kandnud üksnes Glücksburgi dünastia liikmed.

1832–1862 valitsenud Otto ametlik tiitel oli Kreeka kuningas (Βασιλεὺς τῆς Ἑλλάδος).


Kalla

Kalla (Zantedeschia) on võhaliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

Kallade looduslikuks levilaks on piirkond Lõuna-Aafrikast Malawini. Ladinakeelse nime on perekond saanud Itaalia botaaniku Giovanni Zantedeschi (1773–1846) auks. Ristiisaks oli saksa botaanik Kurt Sprengel (1766–1833).

Kallad on risoomiga rohtsed mitmeaastased taimed, mis kasvavad 1–2,5 meetri kõrgusteks. Lehed võivad olla 15–45 cm pikad. Õisik koosneb säravvalgest, kollasest või roosast lehterja kujuga kandelehest ning kollasest tõlvikust.

Eestis kasvatatakse kasvuhoones, ta on hinnatud lõike- ja potilill.


Eddo Rigotti

Eddo Rigotti (sündinud 25. mail 1944) on Itaaliast pärit Šveitsi kommunikatsiooniteadlane ja semiootik.

Aastail 1981–2002 oli ta Milano Katoliku Ülikooli üldlingvistika professor. Samas ülikoolis oli ta ka aastail 1964–1968 õppinud ning kaitsnud väitekirja vene semiootika teemal, uurides eriti Sebastian Šaumjani töid. 1996. aastast töötab ta Luganos.

Ta on tegelenud argumentatsiooniteooriaga.


Lugano

Lugano (lombardi Lügann) on linn Šveitsis Ticino kantonis. Asub Lugano järve ääres. See on rahvaarvu suuruselt üheksas linn Šveitsis.

1956. aastal toimus linnas esimene Eurovisiooni lauluvõistlus ja 1968 maleolümpia.


Sebastian Šaumjan

Sebastian Konstantinovitš Šaumjan (vene Себастиан Константинович Шаумян; 27. veebruar 1916 Thbilisi – 21. jaanuar 2007 New Haven) oli vene ja ameerika keeleteadlane ja semiootik.

Alates 1975. aastast elas Ameerika Ühendriikides, töötades Yale'i Ülikoolis.


Meremuuseum

Meremuuseum on muuseum ja teadusasutus, mille tegevusväli hõlmab merenduse ajalugu ja inimese liikumist veeteedel ning selleks vajalike aluste ja muu tehnika näitamist ja uurimist.


Bogachieli tipp

Bogachieli tipp on mäetipp Ameerika Ühendriikides Washingtoni osariigis Olympicu mäestikus. Tipu kõrgus on 1668 meetrit.


Ulf Fase

Ulf Karlsson, ka Ulf Fase või Fasi (surnud 1248) oli Rootsi jarl.

Ta oli Karl Kurdi poeg.

Ulf Fase oli jarliks kuningas Knut Pika ja hiljem ka kuningas Erik Erikssoni valitsusajal. Ulfil olevat olnud isiklik müntimisõigus, tema münte on tänaseni säilinud.

Ulf Faset kohta arvatakse, et ta olevat osalenud Olustra lahingus kuningas Knut Långe poolel.


Kategooria:Antisemitism

Sellesse kategooriasse kuuluvad artiklid, mis räägivad antisemiitlikest ehk juutide kui rahvuse vastu suunatud sündmustest, mõttevooludest ning poliitilistest ja ühiskondlikest nähtustest.


Venno Laul

Venno Laul (11. september 1938 Kuressaares – 14. oktoober 2018) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog.

Lõpetas koorijuhtimise erialal 1956 Tartu Muusikakooli ja 1961 Tallinna Riikliku Konservatooriumi. Aastatel 1968–1971 stažeeris Leningradi konservatooriumi assistentuuris.

Ta töötas 1960–1966 muusikaõpetajana Tallinna 22. Keskkoolis, kus algatas 1965. aastal keskkoolis muusika süvaklassi, ja 1966–1972 koormeistrina Estonias.

1972. aastast oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimisõppejõud (alates 1987 professor, 1974–1981 dekaan, 1981–1982 prorektor ja 1982–1992 rektor).

1969. aastast oli ta Riikliku Akadeemilise Meeskoori (RAM) stuudio juhataja ja dirigent, asutas 1971. aastal samas poistekoori, oli selle kunstiline juht ja peadirigent (kuni 1990).

Ta oli ka 1977., 1982. ja 1987. aasta koolinoorte laulupeo ning XIX, XX, XXI, XXII ja XXIII üldlaulupeo üldjuhte.

Aastatel 1986–1996 oli ta Eesti Kooriühingu esimees.

1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige. Ta oli ka Eesti Kongressi liige.

Alates 2005. aastast töötas Venno Laul Estonia Klaverivabriku juhatajana.

Venno Laul on maetud Tallinna Metsakalmistule.


Knut Holmgersson

Knut Holmgersson ehk Knut II ehk Knut Långe (eesti keeles Knut Pikk; suri 1234) oli Rootsi kuningas 1229. aastast kuni surmani.

Tema isa oli Holmger Filipsson ja isapoolne vanaisa oli Filip Eriksson, Erik Püha noorem poeg.

Knut Holmgersson kuulus aastatel 1222–1229 valitsusnõukogusse, mis langetas otsuseid alaealise kuninga Erik Erikssoni eest. Erik tõugati troonilt pärast mässuliste võitu Olustra lahingus 1229. aastal, misjärel haaras kuningatrooni Knut. Aastal 1230 lasi ta enda nimel vermida münte Östra Arosi linnas. Ta lasi rajada Sko kloostri Upplandis, kuhu ta on ka maetud. Ta suri aastal 1234.


Benedictus VIII

Benedictus VIII (Teofilatto Tuscolost, Giovanni Tuscolost, Teofilatto di Tuscolo, Giovanni di Tuscolo, Theophylactus; 980 ? – 9. aprill 1024) oli paavst 1012–1024. Ta oli 143. paavst.

Teofilatto sündis 980. aasta paiku Roomas Tuscolo krahvi Gregorio I ja tema abikaasa Maria peres teise pojana.

Kirikuloolase J. N. D. Kelly ja "Catholic Encyclopedia" andmetel jäi Teofilatto paavstiks valimiseni ilmikuks, Salvador Miranda andmetel määras Silvester II ta 1001 Porto piiskopiks (kardinalpiiskop) ning ta ordineeriti 22. juunil 1001 piiskopiks.


Sooräts

Sooräts (Asio flammeus) on kaklaste sugukonda rätsu perekonda kuuluv lind.

Soorätsu üldpikkus on 34–42 cm, tiibade siruulatus 85–110 cm, tiiva pikkus 28–34 cm ja kaal 320–430 g. Sulgkõrvad on lühikesed, mis on andnud talle ka näiteks ingliskeelse nime short-eared owl ('lühikõrvaline öökull').

Vanalindude ülapool on ookrivärvi või ruske pruuni pikimustriga. Hoo- ja tüürsuled on pruuni põikmustriga. Alapool on samuti ookerpruun, ruske või valkjas ja seal on pruunid pikilaigud. Vikerkest on kollane, nokk ja küünised mustad. Mõlemad sugupooled on väliselt sarnased, ainult emane on suurem.

Sooräts elab põhjapoolkeral. Tema levila ulatub lõunas Vahemere maade, Palestiina, Iraagi, Kesk-Aasia, Mongoolia, Karoliinide, Hawaii, Galápagose saarte, Peruu, Boliivia ja Brasiiliani. Ta elab ka Sahhalinil, Kamtšatkal ja Antillidel. Levila põhjaosas elab ta kuni tundrani, aga Alaskal ja Euroopas ka tundras. Ta eelistab tasandikke, aga näiteks Altais ja Kaukaasias tõuseb kuni 2300 m kõrgusele. Levila põhjaosas on ta rändlind, mujal hulgulind.

Soorätsul on kirjeldatud 10 alamliiki.

Eestis kuulub sooräts kaitstavate liikide II kaitsekategooriasse. Ta on meil üldlevinud, aga väikesearvuline haudelind, kes elab soodel, luhtadel, rannaniitudel ja meresaartel. Tema pesitsusaegset arvukust Eestis hinnatakse 10–300 paarile.

Sooräts sööb põhiliselt närilisi. Lindudel ja putukatel on tema toidus teisejärguline osa. Täheldatud on soorätsu kala püüdmas. Ta on aktiivne mitte ainult öösel, vaid ka päeval. Päevane aktiivsus langeb kokku tema peamiste saakloomade, näriliste omaga. Sooräts lendab väga madalal maapinna kohal, vähem kui poole meetri kõrgusel, ja kui kohtab saaklooma, napsab selle kinni. Samal maa-alal võib jahti pidada mitu soorätsu.

Suguküpsus saabub soorätsudel aastavanuselt. Kevaditi toimub mängulend, mille käigus isaslinnud sööstavad maapinna poole, imiteerides rünnakut saakloomadele, ja plaksutavad tiibu. Soorätsudele on omased ebaühtlased tiivalöögid, mistõttu on öeldud, et ta lendab nagu liblikas või nahkhiir. Sooräts on üldiselt monogaamne.

Sooräts erineb teistest kakulistest selle poolest, et ta ehitab ise maapinnale lihtsa pesa. Tema sigimisaeg sõltub pesitsusala asukohast. Euraasias muneb ta levila lõunaosas aprilli keskpaiku, aga Siberis mai alguses või hiljemgi. Munade arv kurnas sõltub toitumisoludest: tavaliselt on neid 3–5, aga headel hiireaastatel 7–10. Aastas on tavaliselt üks kurn, aga kui toitu on eriti palju, siis on täheldatud teist kurna sügisel või isegi talvel. Mune haub ainult emaslind. Ta alustab haudumist esimese muna munemise järel ja sellepärast on pojad perekonnas eri vanusega. Haudumine kestab 24–30 päeva. Pojad hakkavad lendama kuuvanuselt, aga pesast väljuvad nad veel lennuvõimetutena.

Teaduslikult kirjeldas soorätsu esimesena Erik Pontoppidan 1763.


Manuk Abeghjan

Manuk Abeghjan (Մանուկ Աբեղյան; venepäraselt Manuk Hatšaturovitš Abegjan (Манук Хачатурович Абегян); 29. märts 1865 Nahhitševan – 25. september 1944) oli armeenia kirjandusteadlane, folklorist, kirjanduskriitik ja keeleteadlane.

Ta õppis 1876–1885 Etšhmiadzinis vaimulikus seminaris, hiljem Jenas, Leipzigis, Berliinis ja Pariisis.

Alates 1923 õpetas ta Jerevani Riiklikus Ülikoolis.

Ta on kirjutanud monograafia "Armeenia rahva müüdid Movses Horenatsi "Armeenia ajaloos"", mille avaldas 1899 ja mille põhjal ta 1898 kaitses Jenas väitekirja. Küsimuses, kas Movses Horenatsi on tõesti talle omistatava "Armeenia ajaloo" autor, pooldas Abeghjan seisukohta, et on küll, ja 20. sajandil on ilmnenud asjaolusid, mis räägivad selle kasuks, ehkki see pole tänapäevani üldtunnustatud seisukoht.

Abeghjani keeleteaduslikud tööd on osaliselt läinud 1931 ilmunud raamatusse "Armeenia keele teooria".

Oma elu viimastel aastatel kirjutas ta vanaarmeenia kirjanduse ajaloo, mille jõudis viia 15. sajandini (ilmus 2 köites surmajärgselt 1944–1946), monograafia armeenia rahvausundist ja monograafia armeenia värsiõpetusest. Tema toimetamisel anti välja "Sassuni Davithi" variantide kogu (1936).

Ta oli 1943. aastast Armeenia NSV Teaduste Akadeemia akadeemik. Tema nime kannab Armeenia Teaduste Akadeemia kirjandusinstituut.


Tšuktši mägismaa

Tšuktši mägismaa (vene keeles Чукотское нагорье) on mägismaa Euraasia kirdeosas Venemaal.

Koosneb mitmest mäeahelikust ja mäemassiivist (sealhulgas Šelagski ahelikust kõrgusega 1105 m, Ekiatapski ahelikust (1522 m), Pegtõmelski ahelikust (1810 m)) ning Amguema jõest ida pool kõrgustikest ja seljakutest kõrgusega 500–1000 m. Mägismaa pikkus on umbes 450 km. Põhjaahelikud koosnevad peamiselt liivakivist ja kiltkivist graniidi intrusioonidega, lõunaosas on vulkaanilised setted.

Tšuktši mägismaal on Põhja-Jäämere ja Beringi mere vesikondade jõgesid.

Kliima on karm, talv on pikk (7–8 kuud), suvi on lühike ja jahe. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on alates −15 °С kaguosas kuni −30 °С loodeosas, juuli keskmine õhutemperatuur on alates +3 °С põhjaosas kuni +10 °С lõunaosas. Sademete hulk on 250–400 mm aastas. Mägismaa idaosas esineb tihti udu.

Rannikualadel on levinud niisked tarna ja tupp-villpeaga mätlikud tundrad ja madalsood, mäenõlvade alaosas on mägitundrataimestik. Nõlvade ülaosas on igilume ja -jää vöönd.

Tšuktši mägismaal on tina, elavhõbeda ja kivisöe leiukohti.


Mher Abeghjan

Mher Abeghjan (Մհեր Աբեղյան; venepäraselt Mger Manukovitš Abegjan (Мгер Манукович Абегян); 26. jaanuar 1909 Etšhmiadzin – 1978) oli armeenia maalikunstnik ja graafik.

Ta õppis muu hulgas Leningradis Sergei Gerassimovi juures.


Kōmei Abe

Tema isa oli ohvitser. Koos isaga rändas ta linnast linna. Kui nad kord nädala Tōkyōs elasid, avaldas Kōmeile muljet viiuli kõla. Ta otsustas hakata muusikuks.

Ta õppis Tōkyō Muusikakoolis (praegu Tōkyō Kunstide Ülikool. Algul õppis ta Heinrich Werkmeisteri juures tšellot. Ta mängis Klaus Pringsheimi juhatatud orkestris tšellot ning sai lõpuks Pringsheimi assistendiks. Ta hakkas Pringsheimi juures saksa harmooniat ja kontrapunkti õppima. Alates 1937. aastast õppis ta seitse aastat Joseph Rosenstocki juures orkestridirigeerimist. Temalt õppis ta eriti Ludwig van Beethoveni sümfooniate interpreteerimist.

Aastatel 1948–1954 oli Abe keiserliku orkestri dirigent.

Ta on kirjutanud sümfooniaid, kontserte ja 15 keelpillikvartette.

15. keelpillikvarteti kirjutas ta 1993.

Tema muusikat on levitanud muu hulgas Naxos.


Artur Korjus

Artur Christian Korjus (1. detsember 1870 Tallinn – 22. märts 1936 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Ta oli Sõjakooli lektor ja kuni 1926. aastani sõjaministri käskudetäitja ohvitser.


Karl Uurmann

Karl Uurmann (26. märts 1886 Kopli talu, Kõnnu vald, Harjumaa – ?) oli Kõnnu vallavanem.

Ta määrati Kõnnu vallavanemaks 1. maist 1935, kuna senine vallavalitsus oli koolimajade ehitamise laenuga muutumas maksujõuetuks.


Konrad Lorenzi Instituut

Konrad Lorenzi Instituut (KLI, täieliku nimetusega Konrad Lorenz Institute for Evolution and Cognition Research) on teoreetilise bioloogia alasele tööle ning Konrad Lorenzi teaduslikule pärandile spetsialiseerunud teadusinstituut Austrias.

Instituudi rajas 1990. aastal Rupert Riedl.

Instituut asus pikka aega Viini lähedal Altenbergis, endises Konrad Lorenzi perekonna majas. 2013. aastast asub instituut Klosterneuburgis. Instituudi kauane direktor on olnud Gerd B. Müller.


Kullamaa linnus

Kullamaa linnamägi ehk Rohumägi on muinaseestlaste linnamägi Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Kullamaa külas.

See on registreeritud kultuurimälestisena.


Ad acta

ad acta ('aktide juurde'; lühendid a. a., ad a.) on ladinakeelne väljend, mida on kantseleiasjaajamises kasutatud otsustamist enam mittevajavate ja arhiivi suunatavate avalduste tähistamiseks.


Eero Aarnio

Eero Alvar Aarnio (sündinud 21. juulil 1932 Helsingis) on soome sisearhitekt ja mööblidisainer.

Ta on tuntud eriti oma plast- ja kiudklaastoolidega, millest kõige menukamaks kujunesid 1960. aastatel loodud futuristlikus stiilis pallitool ("Pallotuoli"; 1963), mullitool ("Kuplatuoli" või "Kupla") ja pastillitool ("Pastilli").


Aav (kuu)

Aav (heebrea אָב (av), akadi sõnast abu) on juudi kalendris tsiviilaasta 11. ja sakraalaasta 5. kuu. Kuus on 30 päeva. Gregoriuse kalendris langeb ta tänapäeval enamasti juulile ja augustile.

Nimi on pärit kaldea kalendrist, kus ab oli esimene kuu. Aav on ainus kuu, mida Piiblis ei mainita; seda on kirjalikult esmamainitud talmudis 3. sajandil.

Judaismis peetakse seda kuud kõige saatuslikumaks, sest selle 9. kuupäeval Tisha B'Av on kaks korda hävitatud Jeruusalemma tempel (586 eKr ja 70 pKr) ning 135 pKr Bethari linn, juutide viimane kindlustus Rooma okupatsiooni vastu Bar Kochba ajal. Peale selle aeti sel kuupäeval 1290 kõik juudid peaaegu neljaks sajandiks Inglismaalt välja.

Kuu 15. päeva peetakse paljude positiivsete ajaloosündmuste tõttu rõõmupäevaks. Mõlemad päevad on pühad.


Kiivsed sirged

Kiivsed sirged on sirged, mis ei asu samal tasapinnal. Kiivsed sirged ei lõiku ega ole ka paralleelsed.

Kiivsed sirged on näiteks korrapärase tetraeedri vastasservad.


Éamon de Valera

Éamon de Valera (sünninimi George De Valero; 14. oktoober 1882 New York – 29. august 1975 Blackrock) oli Iirimaa poliitik, riigi mitmekordne peaminister (Taoiseach) ja president aastatel 1921–1922 ja 1959–1973.


Diasüsteem

Diasüsteemiks nimetatakse dialektoloogias lähedaste murrete rühma, millel on ajaloolistel põhjustel mitu eri kirjakeeli tarvitavat kogukonda.

Erineda võib kiri. Näiteks hindi keelt kirjutatakse devanaagari, urdu keelt araabia kirjas. Erinevusi võib olla ka sõnavaras. Näiteks oksitaani keelt on mõjutanud prantsuse keel, katalaani keelt hispaania keel. Mõnel juhul ei ole suuri erinevusi ei kõnes, kirjas ega sõnavaras, kuid ometi eristatakse ametlikult mitut keelt, näiteks katalaani ja valencia keel.


Paul Perron

Paul Perron (sündinud 1940 Saint Anne des Chênes'is Manitoba provintsis) on Kanada semiootik ja narratoloog.

Ta on töötanud pikka aega Toronto Ülikoolis.


Serbia-horvaadi keel

Serbia-horvaadi keel (varem ka serbokroaadi keel ja serbohorvaadi keel; omanimetusega srpskohrvatski, hrvatskosrpski ehk bosansko-hrvatsko-srpski jezik; kirillitsas српскохрватски, хрватскосрпски ehk босанско-хрватско-српски језик) on lõunaslaavi keel või murderühm (diasüsteem).

Selle nimetusega on tähistatud eelkõige endises Jugoslaavias 1954–1990 kehtinud ametlikku kirjakeelt (serbohorvaadi keele kõrval oli tunnustatud ka sloveeni ja makedoonia keel), aga ka kõiki tänapäeva Serbia, Montenegro, Horvaatia ning Bosnia ja Hertsegoviina alal kõneldud murdeid ühtekokku.

Sageli peeti serbohorvaadi keele alla kuuluvaks ka ametikeeltena tunnustamata sloveenipärast kajkavštinat ja iidsete kirjamälestistega tšakavština murret. Bulgaariapärastel torlački murdeil polnud mingisugust tunnustust.

Jugoslaavia lagunemise tulemusena iseseisvusid ka horvaadi, serbia ja bosnia keel kirjakeeltena. Serbohorvaadi keelte vahelised erinevused on seejärel üha suurenenud. 2007. a sai riigikeeleks isegi varem serbia keeleks peetud montenegro keel.

Juba on serbohorvaadi keele nimetus ka dialektoloogias asendumas kesk-lõunaslaavi murderühma mõistega.

Hoidumaks rahvuslikest ja keeleteaduslikest väitlustest, on serbohorvaadi keele kõnelejad nimetanud oma keelt ise ka poliitiliselt korrektse nimetusega Naš jezik ('meie keel').

Rahvusvaheline Jugoslaavia Tribunal käsitleb kõigi süüaluste emakeelena "bosnia-horvaadi-serbia" (ehk bosansko-hrvatsko-srpski) keelt ega järgi oma ametlikes kirjutistes ühegi osapoole õigekeelsusnorme.


Ahvenamaa saarestik

Ahvenamaa saarestik (soome keeles Ahvenanmaan saaristo, rootsi keeles Ålands skärgård) on rohkem kui 6700 saarest koosnev Läänemere saarestik, mis moodustab Soome omavalitsusliku ja rootsikeelse Ahvenamaa maakonna.

Saarestiku suurim saar on Ahvenanmanner (685 km²).


Andy Murray

Sir Andrew Barron Murray (sündinud 15. mail 1987 Glasgow's) on Suurbritannia tennisist.

2016. aasta novembris tõusis Murray esimest korda ATP edetabeli esimeseks.

Murray võitis 2012. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali üksikmängus ja hõbemedali koos Laura Robsoniga segapaarismängus ning 2016. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali üksikmängus.

Tema treenerid on Ivan Lendl ja Jamie Delgado.

2017. aastal löödi ta rüütliks.


Rogers Arena

Rogers Arena (varasema nimega General Motors Place, või lühidalt GM Place, nimi muutus 6. juulil 2010) on NHL-i jäähokiliigas mängiva Vancouver Canucksi koduhall. See oli suurim Vancouveri olümpiamängudel kasutatud võistluspaik ja kandis ajutiselt olümpiamängude ajal Kanada hokikeskuse (Canada Hockey Place) nime, sest olümpiamängude reeglid keelavad sellise reklaami.

Hall valmis 1995. aastal ja läks maksma 160 miljonit Kanada dollarit. Sellest sai koduväljak Canucksile, korvpalliklubile Vancouver Grizzlies ja kahvpalliklubile Vancouver Ravens. Hiljem Grizzlies siirdus Memphisisse ja Ravensi klubi lõpetas tegevuse. Hall mahutab jäähokimängude ajal 18 630 pealtvaatajat ja korvpallivõistlustel mahub sinna 19 193 spordihuvilist. Hallist sai Vancouveri esindushall Pacific Coliseumi asemel. Hallis toimusid Vancouveri 2010. aasta taliolümpiamängude jäähokikohtumised.


Holmger Filipsson

Holmger Filipsson (suri 1209) oli Rootsi rüütel ja riiginõunik. Teda on esmamainitud kirjalikes allikates 1191. aastal.

Holmger Filipsson oli prints Filip Erikssoni poeg ja kuningas Erik Püha lapselaps.


TV3 (Rootsi)

TV3 Rootsi on kommertstelekanal, mis on suunatud Rootsile, kelle omanduses on Viasat, mis on osa Rootsi meediakontsernist Modern Times Group. See oli eraldatud Rootsi-Norra ühistest kanalivoogudest 1990. aastast.

Erinevalt peamistest konkurentidest (NRK, TV2 ja TVNorge) ei edastata kanalit Rootsist, vaid Suurbritannias Middlesexi krahvkonnas asuvast West Draytonist, hoolimata sellest, et kanali sihtrühm on Rootsi vaataja. See välistab kanali rangetest reeglitest Rootsis, kus edastatakse reklaami.

3. augustil 2009 käivitas TV3 uue logoga ja uue visuaalse identiteediga. See, põhiliselt lillat värvi visuaal on veel kasutusel ka Ungaris ja Taanis, aga TV3 (Rootsi) oli esimene, kes võttis selle värvi kasutusele.


John Jacob Abel

John Jacob Abel (19. mai 1857 Clevelandi lähedal (Ohio osariik) – 26. mai 1938) oli USA biokeemik ja farmakoloog.

Ta sai 1883. aastal Michigani Ülikoolist doktorikraadi ning rajas 1891. aastal seal USA esimese farmakoloogiaosakonna ja asus seda juhatama. 1893. aastast juhtis ta Johns Hopkinsi Ülikool farmakoloogiaosakonda.

1897. aastal isoleeris ta Napoleon Cybulski järel teisena adrenaliini, nimetades seda epinefriiniks. Tegu oli enamalt jaolt mitteaktiivse metaboliidiga. 1913. aastal sõnastas ta tehisneeru idee ja 1914. aastal isoleeris ta verest aminohapped. Ta otsis aastaid edutult hüpofüüsi hormooni; hiljem selgus, et tegu oli mitme hormooniga. 1926. aastal teatas ta insuliini isoleerimisest ja kristalliseerimisest. See teade võeti vastu suure skepsisega ning jäi aastateks aktsepteerimata.

Abel asutas 1905 koos Christian Archibald Herteriga ajakirja Journal of Biological Chemistry, samuti korraldas ta ajakirja Journal of Pharmacology and Experimental Therapeutics asutamist.


Othenio Abel

Othenio Abel (20. juuni 1875 Viin – 4. juuli 1946 Pichlhof Mondsee järve ääres, Ülem-Austria) oli Austria paleontoloog ja evolutsioonibioloog.

Koos Louis Dolloga rajas ta paleobioloogia.

Ta oli 1917–1934 Viini ülikooli paleontoloogiaprofessor, 1935–1940 Göttingeni ülikooli professor.

Ta uuris Mixnitzi koobast Drachenhöhle ja sealsete koopakarude (Ursus spelaeus) jäänuseid. Ta juhatas mitmeid ekspeditsioone.


Elgõgõtgõn

Elgõgõtgõn (vene keeles Эльгыгытгын) on järv Venemaal Tšuktšimaal. Asub Anadõri kiltmaa põhjaosas 489 m kõrgusel merepinnast.

Järv on 9 kuud aastast kaetud jääga. Vee temperatuur ulatub suvel 3,5°C-ni.

Järv on tekkinud umbes 3,6 miljonit aastat tagasi. Enamasti arvatakse, et järv tekkis meteoriidilöögi tagajärjel. Järve voolab sisse umbes 50 oja. Välja voolab Enmõvaami jõgi.

Elgõgõtgõnis elab neli endeemset kalaliiki, neist kaks on lõhelased Salvelinus elgyticus ja Salvethymus svetovidovi.

Järve pindala on 110 km², läbimõõt umbes 12 km ja sügavus kuni 175 m. Vee maht on 14,1 km³. Järve põhjas on kuni 400 m paksune settekiht.


Peter Abel

Peter Abel (Peeter Abel; 9. detsember 1848 Tamme vald, Võrumaa – 12. veebruar 1920 Võru) oli eesti õpetaja.

Ta oli õpetaja poeg.

Ta õppis Kanepi kihelkonnakoolis ja Cimze seminaris ning õpetas Kanepis, Tartus, Paistes ja Võrus.

Koos Mihkel Veskega andis ta välja koorilaulude kogu "Laulu-kogu ..." (1880).


Raul Otsa

Raul Otsa (sündinud 17. oktoobril 1978) on eesti advokaat. Ta töötab vandeadvokaadina advokaadibüroos Glikman Alvin & Partnerid.

Ta on kaitsnud kohtus Märt Ringmaad ja Ivo Parbust.